360 



granitiske Sten som ved Kin. Paa Højden, hvorfra Udsigt 

 ned til Oxfjord, viser Bjergarten hyppig en stærkt fremtræ- 

 dende Lagdeling, Strøgretning N— S, Fald 45 ^ Y, og selv 

 udpræget Skiferstruktur er ikke sjelden at se. Ved Siden 

 af den for Gneis- Granit en saa ejendommelige Magnesia-Glim- 

 mer, vil man her ogsaa oftere, navnlig i den mere skifrige 

 Afændring finde storbladig hvid gjennemsigtig Glimmer i 

 tykke Plader af indtil 1 Tommes Gjennemsnit. 



Paa begge Sider af den vikle nysnævnte Stordal er 

 Bjergbygningsforholdene ganske ensartede med dem, der træ- 

 der frem i Landstrøget mellem Gullesfjordbotten og Øxfjord. 



Paa et Par enkelte XJndtagelser nær er saaledes det 

 her omhandlede Fjeldparti helt og holdent bygget af gneis- 

 agtige Lag og en hyppig lagdelt gneis-granitisk Bjergart. 

 De mere udprægede gneisagtige Strata optræder navnlig i 

 de lavere Strøg langs Kingaarden og vexler her med Glim- 

 merskifer og tyndlaget kvartsitisk Skifer, men ogsaa med 

 Baand af en Bjergart af renere gi^anitisk Struktur. Opover 

 de egentlige Fjeldpartier optræder den gneis-granitiske Bjerg- 

 art, der forøvrigt danner det saagodtsom eneraadende Byg- 

 ningsled over det hele Strøg. 



Denne Bjergart er som nævnt i Regelen lagdelt. Ofte 

 og det paa de forskjelligste Punkter — ikke alene langs 

 Strandløbene, men selv langt indenfor FjeldpartietsGrændse- 

 linjer opover Fjeldskarene og Højfjeldspartier — vil den 

 kunne findes saa tyndlaget, at den gaar over til en fuldkom- 

 men Skifer. At disse Skiferlag ikke ere fremmede, mere 

 eller mindre tilfældige Indblandinger, men alene Afændrin- 

 ger af den almindelig fremtrædende Gneis-Granit, er aaben- 

 bart. Paa andre Punkter vil Lagene tiltage i Tykkelse, saa- 

 ledes at de nærmest ere at betegne som Bænke, samtidig 

 som Bjergartens indre Struktur bliver i'enere granitisk. 



Igjennem hele dette Fjeldparti fra Kin mod Syd til 

 Øxfjorden er Lagstillingen ganske regelmæssig, og i denne 

 regelmæssige Ordning deltager de renere gneisagtige Lag 

 paa samme Maade, som den lagdelte eller mere og min- 

 dre skifrige Gneis-Granit. Saagodtsom overalt gjør en nord- 

 sydlig Strøgretning sig gjældende, mens Faldet over det 

 største Strøg et vestligt, men langs GuUesfjordens øst- 



