416 



Østnes er Graniten, hvis Feltspatli og Kvarts her paa den 

 ovenfor omhandlede Maade oftere vilfindes at flyde sammen, 

 gjennemsat af et overordentligt stort Antal Aarer af den 

 samme hvide kulsure Kalk — af en Tykkelse fra et Par 

 Lmjer indtil et Kvarter. Disse Aarer kunne gaa dels pa- 

 rallele under en bestemt Strøgretning og en Faldretuing af 

 45**, dels brede de sig ud som Sværme i de forskjelligste 

 Forgreninger, og tildels kunne de ogsaa stikke ind under 

 Graniten efter et Plan, der nærmer sig Horisontalfladen. 

 Muliglieden for, at disse Afsætninger af kulsur Kalk kunne 

 være senere Indfældninger, skal iklæ med Bestemthed kunne 

 afvises — de findes her blot i de laveste Partier saagodt- 

 som i Strandlinjerne, — men paa den anden Side ere dog 

 ogsaa Forholdene her af den Art, at der maaske kunde være 

 mest Sandsynlighed for, at Kalksten her mere oprindelig til- 

 hører Fjeldgrunden. 



Et af Keilhau fra Nergaardsviken paa Bjarkey iagt- 

 taget Forhold fortjener her at blive nævnt. I den gneisar- 

 tede Granit dersteds ligger nogle hornblendeholdige lejefor- 

 mige Masser. De beståa hovedsagelig af grøn Hornblende 

 og sort Glimmer. I en af disse Lejer af omtrent ^/^ Alens 

 Mægtighed er Grafit endog en ganske o ver vej ende Be- 

 standdel. 



Gralit er overordentlig hyppig at paavise inden Glim- 

 merskiferens Afdeling, dels som smaa Blade eller Korn, dels 

 i mere samlede klumpformige Partier eller i Aarer. Den er 

 endvidere ogsaa paavist i underordnede gneisartede Lag in- 

 den Glimmerskifereu, idet Graiiten i fin ren Tilstand som 

 tyndt Overdi'ag eller i mere sandede Smaapartier stikker ind 

 mellem Stenens Feltspathkrystaller og tildels ogsaa findes 

 inde i selve Feltspathkrystallerne indfældt mellem disses 

 Gjennemgangsflader. 



Dette, at Gneis-Graniten Indeslutter Indlejninger af 

 Kvarts og kulsur Kalk, ligesom ogsaa at Grafit ikke saa 

 sjelden vil findes trædende frem i Stenen, er nu visselig 

 ikke Forholde, der i og for sig med Bestemthed skulle kunne 

 pege hverken i den ene eller anden Retning ligeoverfor 

 Spørgsmaalet om den gneis -grani tiske Bjergarts Genesis. 

 Men da allerede ovenfor af andre Forholde er draget den 

 Slutning, at den neppe kan være af erupiiv Oprindelse, ville 

 ogsaa disse Forholde ved Siden deraf være at tillægge no- 



