432 



Forholdene inden Dividalen ere ingenlunde saa klare 

 at aflæse, at man derfra skulde kunne drage f uldt afgj ørende 

 Slutninger om de her omhandlede Dannelsers Forhold til 

 Glimmerskifergruppen. Lerstenen eller den lerstenagtige 

 Skifer, Kvartsskiferen og Lerglimmerskiferen bygger Fjeld- 

 partierne nedenfra opad og afslnttes her ved ren Glimmer- 

 skifer, om denne og i det Hele maa siges at være noget 

 mildere end den inden Grlimmerskifergruppen almindeligst 

 optrædende Varietet. Skulde Giimmerskiferen her tilhøre 

 den kalkstenførende GMimmerskifergruppe, saa maatte de dy- 

 bere liggende Afdelinger af Lersten osv. ligeledes være at 

 indordue under denne og det som Glruppens ældste Lagmas- 

 ser. Paa den ene Side synes imidlertid de petrograflske For- 

 holde at tale imod en saadan Forudsætning, og paa den an- 

 den Side støder Dividalens Skiferafdeling paa sine Steder 

 sammen med den utvivlsomme Grlimmerskifergruppes Strata 

 under Forholde, som, ora end ikke ganske afgjørende, dog 

 nærmest pege hen paa en Formationsgrændse,, eller dog i et- 

 hvert Tilfælde ikke ligefrem synes at være til Hinder for 

 her at opstille en saadan. Kvartsskiferen inden Dividalens 

 Skiferfelt, Indlejninger af magnesiaholdig Kalksten og navn- 

 lig af den tætte gulhvide Magnesia-Kalksten viduer ogsaa 

 om, at man her har for sig ganske de samme Afdelin- 

 ger, der før ere paaviste inden Kvænangen, oppe ved Reisen 

 Fos (Nord-Eeisen) og i Grændsestrøget oppe ved Kilpis Jaur 

 — Afdelinger. som der ere opførte under den saakaldte 

 Golda-Gruppe. Der s,yues saaledes at skulle være al Grund 

 til at indordne Dividalens Skiferfelt under denne Gruppe og 

 altsaa sætte den som en Dannelse yngre, end Glimmerskifer- 

 gruppen, til hvilken den da staar i et Overlejningsforhold. 

 Men idet Dividalens Skifer opoverHøjfj eldet afsluttes i mere 

 karakteristisk Glimmerskifer, der igjen støder sammen med 

 den ældre Glimmerskifergruppes Strata, vil heraf fremgaa, 

 at det vil være forbundet med store Vanskeligheder paa et 

 geologisk Kart at afstikke Grændserne mellem disse forskjel- 

 lige Grupper. Og det saameget mere som Hejfjeldsvidderne 

 ofte ere saaledes overdækkede, at den f.iste Fjeldgrund over 

 lange Strækninger ofte ikke vil være at paavise. 

 ^ - _ At Metamorfosen - - under Forud ;ætning af den lier 

 opstillede Ordning — er iængst fremskreden inden Gruppens 

 øverste eller yngste Afdeling, er et For i old, som vel fortje- 



