442 



Elven opstikkende Aas „Flaaget" men overlejes her — uden 

 at gjennembryde samme — af den odie Skifergruppes svagt 

 faldende Lagmasser. 



Derimod bry der Graniten inden denne Afdeling gjen- 

 nem Lagrækker, tilhørende Glimmerskifergrnppen. Glimmer- 

 skiferen viser her overalt den for Grnppen saa regelmæssig 

 fremtrædende nord-sydlige Stregretning med stejltFald. Paa 

 andre Steder kan Gneis- Graniten lindes i gjentagen Vexling 

 med Glimmerskiferstrata. Mærkeligt er det dog i saa Hen- 

 seende, at overalt hvor den granitiske Bjergart slaar over til 

 lagdelt Gneis-Granit eller Gneis — hvad enten dette For- 

 hold træder frem midt inde i den granitiske Afdeling eller 

 mod Grændsestrøgene til Glimmerskiferen — altid vil Strøg- 

 retningen findes nord-sydlig, altsaa ganske i Overensstem- 

 melse med Lagstillingen inden de her optrædende Glimmer- 

 skiferpartier. 



Opover Likollens Højpartier — op fra Bunden afBæk- 

 kebotten — gjennemsættes Graniten af et overordentligt stort 

 Antal Kvartsgange og Kvartsaarer af større og mindre Mæg- 

 tighed — fra et Par Fod nedover — der spænde sig ud i 

 nord-sydlig Retning med vertikalt Fald. Disse Gange ligge 

 saaledes som Lejer mellem Gneis- Granitens vertikalt staa- 

 ende Lag. Fra de egentlige Hovedgange skyder hyppige 

 Tvergrene over fra den ene til den anden, saa det Jlele dan- 

 ner som et rigt ndviklet Netværk. 



I disse Forholde er der meget som minder om Kyst- 

 strækningens Gneis Granit, Skjønt den her omhandlede Gra- 

 nit i det Hele og Store i petrografisk Henseende staar Lid- 

 lands-Graniten (Dividalens Granit, Graniten ved Reisen Fos) 

 nærmere end Kystgraniten, danner den dog paa den anden 

 Side ogsaa i saa Henseende som et Slags Mellemled mellem 

 disse nysnævnte granitiske Partier. 



Saaledes som Forholdene altsaa træde frem inden den 

 her omhandlede Granitafdeling, vil det visselig være tvi vlsomt- 

 hvorvidt den skal være at tilskrive en eruptiv Oprindelse 

 eller ej. 



Er den ikke eruptiv, maa den antigelig være at si 

 deordne med Kyststrækniugeus Gueis-Granit, og i Lighed 

 med demie indordnes under Glimmerskifergrnppen. Dette an- 

 gives ikke alene ved Gneis Granitens og Glimmerskiferens 

 konkordante Lagstilling, men ogsaa ved de gjentagne paa 



