18 



Det første Resultat af Befrugtningen var altsaa dette, at Æg- 

 cellen kløvedes i to Døtreceller. Disse spaltes nu videre: af de 

 to bliver der 4, af de fire 8, af disse igen 1(5 o. s. v., indtil der 

 er dannet en meget stor Ophobning af Celler. Denne Tilstands- 

 ændring kaldes Æggets Kløvning, og iFig. 119 er fremstillet, 

 hvorledes denne foregaar hos forskellige Hvirveldyr. Som man 

 vil se, er den i sine Hovedtræk ens hos alle, og de tilsyneladende 

 ret betydelige Forskelligheder beror kun paa Æggets større eller 

 mindre Indhold af Næringsblomme. Et vistnok meget oprinde- 

 ligt Forhold træffer vi hos Trævlemund (Amphioxns lanceolatiis), 

 det laveststaaende »Hvirveldyr«, vi kender, thi det har ingen 

 Hvirvler, men kun en Rygstræng af ejendommelige Celler, den saa- 

 kaldte chorda dorsalis. Hos dette fiskelignende Væsen foregaar 

 Ægkløvningen ganske regelmæssigt og fuldstændigt gennem hele 

 Æggets Masse (Fig. 119A). Der er nemlig ingen Blomme til at 

 forhindre dette, og Resultatet er en morbærlignende Kugle med 

 et vædskefyldt Hulrum. Hos Pattedyrene er der heller ingen 

 Næringsblomme, og Ægkløvningen forløber derfor ganske som 

 hos Trævlemund. I Frøægget (B) er dette noget ændret, idet 

 man kan se en tydelig Forskel mellem den Pol, hvor Befrugt- 

 ningen har fundet Sted (i Fig. den øverste) og den anden Halv- 

 del, der indeholder Blommemassen. Der fremkommer herved 

 en Skævhed, en Uensartethed i Cellekløvningens Fremadskriden. 

 Hos Fisk med en stor Blommesæk f. Eks. Hajer og Rokker (C) 

 er denne Uensartethed saa stærk, at Kløvningen begynder skive- 

 formet, udgaaende fra Befrugtningsstedet eller Kimpletten, og 

 derfra breder den sig som et tyndt Cellelag langs Blommesækkens 

 Overflade. Da Fugle og Krybdyr jo har en meget stor Nærings- 

 blomme, der ikke spaltes, kommer Ægkløvningens første Stadier 

 ogsaa hos disse Klasser til at ligge paa en meget flad Bue (se 

 ogsaa Fig. 120) og den indbyrdes Lighed bliver derved meget 

 betydelig (Fig. 119 D-H). Ligesom i C minder Overfladen af det 

 mangecellede Stadium en Del om den daarlige Brolægning i en 

 gammel Provinsbygade. 



Tidligere er nævnt, at Fugle og Krybdyr, samt Hajer og Rok- 

 ker, havde Polyspermi, og en Virkning af dette kan ses i de to 

 første Smaabilleder af C og H i Fig. 119. De Sædfim, som vel 

 trængte ind i Ægget, men som ikke opnaaede at forene sig med 

 Ægkærnen, forsøger at iværksætte en Demonstration ved at lave 



