96 



Fjerene og følger disses Retning, men Spidsen har en lille Krum- 

 ning mod Vingens Indside. 



Et andet smukt Eksempel paa Vingekløer hos en voksen 

 F'ugl viser Pig. 159. Fotografiet er taget i Abessinien af William 

 Beebe efter en levende Struds, som skulde sendes bort, og som 

 de Indfødte derfor havde plukket en stor Del af Fjerene af. 

 Det lykkedes Beebe at stikke et Stykke hvidt Karton ind under 

 den næsten nøgne Vinge og tage et Fotografi af denne (se ogsaa 

 Fig. 109, 2). 



Hos hveranden Redeunge, man træffer paa, kan man finde 

 €n saadan Tommelklo. Seth-Smith nævner Blaa Sultanshøne 

 {Porphyrio melanotiis Fig. 160 P), og jeg har selv set en Klo hos 

 Unger af Lom og Labbedykker, hvor den dog gennemgaaende 

 synes lidet fremtrædende, desuden hos Selning (Calidris arenaria), 

 Lille Præstekrave (Ægialitis minorj , Strandskade (Hæmatopus 

 ostreologiis), hvor den er meget tydelig, samt hos Rørhøne (Gal- 

 lin iila chloropus). 



Adskillige Unger har Klo baade paa første og anden Finger. 

 Som et lille Udvalg af danske Fugle, der dog er ret tilfældigt 

 og vilkaarligt, skal jeg nævne: Havtærne (Sterna macrura), hvor 

 begge er tydelige, og Dværgtærne (St. miniita) , hvor anden er 

 svag, Klyde (Reciirvirostra avocetta Fig. 160 R), Stor Kobbersnæppe 

 (Limosa ægocephala), hvor begge ogsaa er tydelige. Tinksmed 

 (Totanus glareola), begge svage. Blishøne (Fnlica atra Fig. 160 F) 

 første tydelig, anden svag. Troldand (Fuligula cristata) , hvor 

 det samme er Tilfældet og Atlingand (Anas qverqvedula Fig. 160 A). 

 Om alle gælder det, at Kloen nærmest er farveløs og ofte halvt 

 gennemskinnende, samt at dens Hulhed vender mod Vingens 

 Indside. 



Man maa virkelig med nogen Undren spørge, hvad et ensi- 

 digt Flyveredskab skal med Kløer. Strudsen flyver jo ganske vist 

 ikke og kan muligvis benytte Vingekloen som »Kløpind«; men 

 alle de andre Fugle har slet ingen Brug for deres. 



Hvordan skal vi finde Løsningen paa denne Gaade? — En 

 stor Del af mine Læsere har rimeligvis set de fortræffelige 

 levende Billeder, som hjembragtes fra Scotts og fra Amundsens 

 Sydpolsfærd. Man havde derigennem en udmærket Lejlighed til 

 at iagttage, hvorledes Pengvinerne bevæger sig paa Isen. De løber 

 helt godt i oprejst Stilling, men naar de falder under en for 

 hurtig Flugt, benytter de de stive Vinger aldeles som et Par 



