108 



den Række af Hjærner, som jeg har opstillet i Fig. 168, vil man 

 se, at Overgangene er ganske jævne. 



Navnlig er Hjærnen af Flyveøglen, Scaphognathns Piirdoni, 

 interessant, fordi den viser os, hvor meget en Krybdyrhjærne er 

 i Stand til at omforme sig i Fugleretning. Den fandtes i Stenen 

 som en Afstøbning af Øglens Hjærnehulhed (Fig. 167, 5 og 168, 3} 

 og kunde blottes helt ved Borttagelse af Hjærnekassens Knogler. 

 Formen var særdeles vel bevaret, kun den lille Hjærne mang- 

 lede næsten fuldstændigt, men hele dens Basis kunde tydeligt 

 ses. I Profilbilledet maa vi altsaa tænke os den indtagende en 

 meget større Plads; jeg har ved en punkteret Linje angivet den 

 Udstrækning, som man efter det andet Billed maa formode, at 

 den har haft. Rimeligvis har den været endnu større, thi den 

 lille Hjærne er et Organ for Ligevægt og vel udviklet hos Dyr, 

 der skal bevæge sig frit i Mediet (Fugle, Krokodiller, Havskild- 

 padder). Flyveøglens Storhjærne ligner i Prol'il langt mere Fug- 

 lens end Krybdyrets: set fra oven er Ligheden med Kridtlom'ens 

 og Tandtærnens paa faldende, — eller rettere disse to sidste er 

 meget krybdyragtige. Mærkeligt nok fremviser den endog en 

 udpræget Fure, der vel ikke ligger ganske som i Fuglens Stor- 

 hjærne (Fig. 168, 6), men som dog tyder paa en Specialisering i 

 denne Retning. Lugtelabberne er lidet øgleagtige og meget smaa, 

 endog mindre, forholdsvis, end hos Kridtlom. Ogsaa Synshøje- 

 nes Størrelse og Stilling viser henimod Fuglen, og i den Maade, 

 hvorpaa den lille Hjærne skyder sig ind mellem Synshøjene og 

 nærmer sig til Storhjærnen, er Flyveøglens Hjærne ganske fugle- 

 agtig. Den er desuden i Besiddelse af vel udviklede flocculi, og 

 E. T. Newton, som undersøgte og beskrev denne Hjærne, har 

 fundet, at disse er i nøjeste Overensstemmelse med Fuglenes. 

 Han siger, at »Hjærnen af Scaphognathns Pnrdoni i Sandhed 

 kan tages som en Mellemting mellem Hjærnerne af Fugl og 

 Krybdyr, navnlig kan man ikke undgaa at lægge Mærke til, 

 i hvor høj Grad den nærmer sig til Hjærnen af Hesperornis re- 

 galis«. Som en Forskel fremhæver han, at medens Kridtlom'ens 

 Hjærne er c. V5 af Kraniets Længde, er Flyveøglens kun om- 

 trent Vs. 



Dette kan dog næppe tillægges nogensomhelst Betydning, thi 

 vi har jo af Fig. 166 set, hvor forskellige Længdeforholdene mel- 

 lem Hjærne og Kranium er indenfor selve Fugleklassen. Ganske 

 morsomt er det, at endog Epifysen kan ses paa denne Flyve- 



