118 



stedse knyttet til Aandedrætsorganerne og sidder i Forbindelses- 

 gangen mellem ydre og indre Næsebor. Fuglenes Næsehulhed 

 bestaar ligesom Krybdyrenes af to Rum, et større indre, hvori 

 Lugtecellerne har deres Sæde, og et mindre ydre. Den indre 

 Næsehule er ved et stort, let ombøjet Fremspring eller Skille- 

 væg, den saakaldte Næsemusling, delt paa langs i to Partier. 

 Af disse tjener det ene kun til Gennemgang for Aandedrætsluften, 

 det andet tillige til Sansning af Lugtestoffer. Krumningen af denne 

 Næsemusling er hos Krybdyrene ikke stor og kan hos enkelte 

 Fugle (Due, Fig. 170, 8) være lige saa ringe; hos andre træffes 

 den stærkere udtalt, saa at Muslingen ligner et sammenrullet 

 Blad og i Tværsnit kan have Form mellem en Krog og en Spi- 

 ral. Den er i Fig. 170 mærket med M, og uagtet dens ret af- 

 vigende Udseende indenfor de forskellige Arter af Fugle og Krj^b- 

 dyr er den hos begge Klasser baade af samme Grundbygning 

 (homolog) og har samme Funktion (analog). 



Fuglene er desuden i Besiddelse af en forreste (uægte) Mus- 

 ling (m), som dog hos de forskellige Arter er meget uensartet 

 udviklet. Hos Stær (6), Krage (7) og Regnspove (5) har den Blad- 

 form, hos Duen (ses ikke i Fig.) og hos Rovfugle er den kun en 

 Fold, hos flere, f. Eks. Sekretær (9) og Uglesvale (Podargus), mang- 

 ler den aldeles. Det er altsaa ikke nogen konstant Dannelse. 

 Hvad der i Fig. 170 er betegnet med L, har man ligeledes kaldt 

 en Musling, men den har ingensinde en Form, der minder om 

 en Muslingeskal. Hvor den findes, er den blot en blæreagtig Op- 

 drivning af ydre Næsevæg; den mangler aldeles hos adskillige 

 Fugle (Due, Papegøjer, de fleste Sangfugle) og er hos andre meget 

 uanselig. Stedet er af Vigtighed, fordi Lugtenerven udbreder sig 

 der. Den findes meget tydelig hos Krokodillerne (4), er ogsaa 

 her af Blæreform og tjener til Udbredning af Lugtenerven, men 

 Gegenbaur mener alligevel, at denne Lugtehøj ikke kan paral- 

 leliseres med Fuglenes. Da den imidlertid har samme Funktion 

 og Stilling som hos Fuglene, synes næppe nogen alvorlig Grund 

 at kunne tale imod, at det er samme Dannelse hos begge; ogsaa 

 Wiedersheim formoder, at den er det. 



Som Resultat kan vi altsaa fastslaa, at Næsehulheden i det 

 væsentlige er ensartet bygget hos Krybdyr og Fugle. — De ydre 

 Næsebor er hos Skarver og Suler næsten altid helt sammen- 

 voksede; derved svinder ogsaa største Delen af Næsehulheden 

 samt Næsemuslingerne. Kun Lugtehøjene er bevaret, og disse 



