130 



oven (Fig. 174, 7), ja hos Uglesvale (Fig. 174, 8) kan Folderne 

 næsten ganske mangle, h^n noget anden Form har Strudsens 

 Vifte, idet Folderne udgaar til begge Sider fra et midtstillet Blad 

 (Fig. 174, 15). Den kommer derved, flj^gtigt set, til at ligne en 

 Buddingform eller en afstumpet Kegle og danner ligesom en 

 Slags Overgang til Viften hos Kivi, der er kegleformet, men gan- 

 ske uden Folder. G. L. Johnson kalder den en tyk, tæt pigmen- 

 teret, brunsort Kegle med en moslignende Overflade (Fig. 174, 16). 



Hermed er vi naaet til en Dannelse, der minder stærkt om 

 den tilsvarende hos Krybdyr, hvor Organets typiske Skikkelse 

 er en kegleformet Tap, der rager frem i Glaslegemet, som om 

 den var en Forlængelse af Synsnerven (Fig. 173, 1 og 2). Denne 

 Form lindes hos Firben (Lacertilia) og Kamæleoner (Chamæ- 

 leontidæ), den mangler ikke ganske hos Slanger (Ophidia), men 

 er hos adskillige af disse mere pudeformet (Virchow); hos Kro- 

 kodiller lindes blot en Pude ved Synsnervens Indtræden. Dens 

 Tilstedeværelse hos Skildpadder er tvivlsom; i det hele taget 

 lader Undersøgelserne af Viften hos Krybdyrene meget tilbage 

 at ønske. Virchow mener, at den pudeformede Dannelse er 

 en Tap i Svind; han har i Fosterøjet af Snoge (Coronella) fun- 

 det en Tap, der blev til en Pude i det voksne Dyrs Øje. Soem- 

 mering afbilder Øjet af en Varan (Monitor), og, som man vil 

 se af Fig. 173,2, er Pecten her forholdsvis højere end i de fleste 

 Fugleøjne. Han siger derom (»De oculorum etc. 1818«; S. 60): 

 »Fra Stedet for Synsnervens Indtræden udgaar der en hindeagtig, 

 næsten cylinderformet Tap, indhyllet i sort Pigment; den gennem- 

 trænger Glaslegemet og naar helt op til Linsens Underside, den 

 minder om en GritTel og er ved Stilling og Beskaffenhed ensartet 

 med Fuglenes Pecten«. Endvidere: »Hos Igiiana [Leguan] er 

 Tappen iøvrigt kraftigere og bredere; idet den danner to Folder, 

 slutter den sig endnu stærkere til Fuglenes Pecten«. Foster- 

 udviklingen taler ogsaa for, at Vifte og Tap er homologe Dan- 

 nelser, thi paa tidlige Udviklingstrin frembyder Fugleviften lig- 

 nende Billeder som Krybdyrtappen, idet Folderne først opstaar 

 efterhaanden. Nussbaum fandt saaledes kun 7 Folder hos et 

 elleve Dage gammelt Hønsefoster, men derimod 17 hos et tretten 

 Dages; den voksne Høne har 18. 



I Pattedyrenes Øje kan ogsaa lindes en Fremragning, der 

 minder om Krybdyrtappen. G. L. Johnson har afbildet saa- 

 danne (Fig. 175), men kun givet en ret utilstrækkelig Beskrivelse 



