131 



deraf. Han kalder dem Spor af Pecten (»vestiges of pecten«) 

 eller ganske rudimentære, og betegner dem som kegle-, knap- 

 eller pudeformede. Det vil fremgaa af Smaabillederne, at denne 

 Dannelse hos Pattedyrene er saa overordentlig uensartet (se blot 

 de to Agutiarter, 9 og 10), at noget fælles næsten ikke kan siges 

 derom; hos Elefant og Zebu er den saaledes en Fordj'bning, og 

 den mangler vistnok helt i de allerfleste Pattedyrøjne. Soem- 

 mering afbilder Øjne af Magot, Los, Ulv, Bjørn, Grønlandssæl, 



Fig. 175. Spor af Pecten i Pattedyrøjne. 1 — 6 Pungdyr. 1 Langoret Pung- 

 grævling [Perameles lagotis), 2 Rød Kænguru {Macropns ru fus), 3 Korthalet 

 Kænguru (M. brachyurus), 4 Rottekænguru {Æpyprijmnus rufescens), 5 Rennetts 

 Trækænguru {Dendrolagus benneltianus) , 6 Klippekænguru (Petrogale penicil- 

 lata), 7 Frugtflagermus {Pteropiis poliocephalus), 8—15 Gnavere, 8 Palmeegern 

 {Funambulus pcdmarum), 9 Azaras Aguti {Dasijprocta azaræ), 10 Aguti (D. 

 aguti). 11 Tangeaguti [D. istbmica), 12 Ræver {Castor canadensis). 13 Indisk 

 Springmus [Alactaga indicus), 14 Ræverrotte {Myopotamus coypus), 15 Marsvin 

 {Cavia porcinus), 1(5 Zebu {Bos zebu), 17 Vildfaar {Ovis musimon), 18 Indisk 

 Elefant {E. indicus) alle efter G.L.Johnson. Forstørrelserne er for de større 

 Dyr (16, 18) c. 5 Gange; for de mindre c. 10 Gange. 



Elefant, Hest, Antilope, Murmeldyr, Bæver, Hulepindsvin, Kæn- 

 guru (Macropus gigantens) og Grønlandshval uden at vise Pec- 

 ten i noget af disse. Den findes aabenbart kun hos ret lavt- 

 staaende Pattedyr (Pungd)^, Gnavere), og Størrelsen er i Forhold 

 til Fuglenes ganske ubetydelig. Forstørrelsen i Hg. 175 er c. fem 

 Gange saa stor som i Fig. 174. Pecten synes hos Pattedyret 

 nærmest at være en svindende Rest af et nedarvet Organ, der 

 i Tidernes Løb har mistet sin Betydning. I Paddernes Øje fin- 

 des intet af denne Art. 



Hvis man spørger om Virksomheden af denne Fremragning 

 i Fugleøjet, saa formaar Videnskaben endnu ikke at give noget 

 sikkert Svar derpaa. Vifte, Tap og lignende Dannelser beslaar 

 alle af et Netværk af Kar, en hindeagtig Basis og et Cellevæv, 

 der indeholder sorte Farvekorn (Pigment). Man har gisset, at 

 dette Organ skulde tjene til Ernæring for Glaslegemet, eller at 

 det virkede som Udjævner af de forskellige Tryk i Øjets Indre 

 under Akkommodationen, eller at det var et særligt Sanseorgan, 

 der var følsomt for disse Trykforskelligheder og som saaledes 



