173 



Naar Mr. P. Lowe 1. c. Side 397 skriver: »The points of di- 

 stinction between tlie two races are tliat C. li. major is a larger 

 bird in almost every respect — that is to say as regards the 

 length of the wings; the length and stoutness of the legs and 

 feet (this on an average very noticeable); the size of the skull 

 (the liead appearing more rounded, wider, and larger); the bill 

 (on an average); and the body generally«, gælder dette altsaa 

 ikke som Skelnemærke for Vingens Vedkommende mellem ty- 

 piske og engelske Fugle, men vel mellem engelske og nordøstlige. 



Hovedskaller af engelske Fugle har jeg ikke kunnet under- 

 søge, men sammenholdes engelske Skind med danske og mel- 

 lemsvenske (de bohuslån'ske Stykker), ses Hovedets Form i et 

 og alt at være den samme, og Lidtrykket »the head appearing 

 more rounded« o. s. v. passer udmærket, naar atter de nordøst- 

 lige Fugle indgaa som andet Led i Sammenligningen. Hoved- 

 skallerne af to gamle Hunner af den lille Form^, udfarvede men 

 i Fældning paa Ryggen fra den noget falmede Sommerdragt til 

 Vinterdragten, vise Orbitarandene i noget ringere Grad hævede 

 og udviklede, end Tilfældet er paa Hovedskaller af danske 

 Ynglefugle. 



Næbbet hos dansk-svenske og engelske Fugle synes ens baade 

 i Længde og Bredde ved Roden, men større og navnlig bredere 

 ved Roden end Næbbet hos de smaa nordøstlige Fugle. 



Ogsaa med Hensyn til »the length and stoutness of the legs 

 and feet . . . and the body generally« stemme typiske og engelske 

 Præstekraver overens og overgaa i denne Henseende de nord- 

 østlige. (Det ses t. Eks. meget tydeligt ved at sammenligne Bryst- 

 ben og Lemmeknogler af de to F'ormer.) 



En Sammenstillen af Næb og Benmaal 



Næb Mellemfod Mellemtaa 



nunilcl . nim mm mm 



Danske 15 27 22 



Svenske (2 Stk.) 15 28 22 



Engelske (5 Stk.) 16 27 23 



Nordøstlige 13 25 21 



»Smaa« danske Trækfugle.. 15 26 21 



Islandske 14 26 21 



Grønlandske 14 26 21 



^ De ere ganske vist skudte her i Landet, "Vs 1907, men altsaa efter vore 

 hjemlige Præstekravers Afrejse. Bægge havde brede, nedsunkne Ægledere og 

 havde saaledes ynglet, i det mindste én Gang. 



