190 



Bjerringbro: N. Tulstrup meddeler, at den ikke er iagt- 

 taget der i Egnen. 



Skørping: Skovrider Weismann, Grevskabet Lindenborg, 

 har iagttaget den et Par Gange. ^Vu modtog H. P. H. et Ekspl. 



Støvring: ^0/12 1 Stk. til H. P. H. 



Livø pr. Løgstør: Inspektør Leth saa i et gammelt Læbælte 

 af Gran en Flok paa 6 Stkr. ^^/i2. — Dette Sted er det nordligste, 

 hvorfra Oplysninger foreligger, idet vi som nævnt intet har mod- 

 taget fra Vendsyssel. 



BIOLOGISKE MEDDELELSER. 



I det følgende har jeg fra de forskellige Breve til os samlet, 

 hvad jeg mener har biologisk Interesse som en Karakteristik af 

 Silkehalen. 



Af en Mængde Oplysninger til os faar man et ganske tydeligt 

 Billede af Silkehalens hele Færd hos os under dens sidste Op- 

 hold her. 



Den viser sig ret tam og tillidsfuld som de fleste højnordiske 

 Fugle ; men samtidigt er der noget underligt uroligt og hvileløst 

 over dens Væsen. Man saa straks, naar man havde en Flok 

 for sig, at det var Fugle, der ikke var vant til at færdes i 

 disse Omgivelser. Viceinspektør Winge skriver: »Hvor mange 

 Silkehaler, der i det hele kom til Egnen, er uvist. Om det væ- 

 sentligst har været de samme, der stadig opholdt sig paa Stedet, 

 eller om der har været skiftende Ind- og Udvandring, er ikke 

 muligt at sige. Mere end 52 i Flok saa jeg ikke i min Have; 

 men Gæsternes Tal har sikkert været langt større; der har sik- 

 kert samtidigt været andre Flokke i Nabohaverne. Flokkene 

 spredtes i Afdelinger, samledes og spredtes igen og fløj hid og 

 did, saa at det ikke var muligt at faa et Overblik over dem. 

 I min Have opholdt de sig ofte det meste af Dagen, men aldrig 

 hele Dagen igennem, og de overnattede der ikke«. 



Samme urolige Adfærd omtaler Skovrider Monrad, Wedels- 

 lund i sit Brev. »Sidensvanser iagttog jeg en Flok af d. 8 Ja- 

 nuar. Den var paa ca. 40 Stkr. og sad fordelt paa to Ælme- 

 træer i Haven Hge uden for mine Vinduer. De fløj uafladelig 

 frem og tilbage mellem de to Træer; det saa aldeles ud, som 

 om de legede »bytte Gaarde*. Som Hovedopholdssted valgte de 

 sig Haver, Sniaaplantager, levende Hegn og Udkanterne af Sko- 



