215 



saa meget som 10 Aar før. Saa havde Klyderne skilt sig ud i 

 mindre Kolonier. Talrigst fandtes de paa den sydlige Del af 

 Stenpold og den nordøstlige Del af Langpold, hvor Kolonierne 

 var meget udstrakte. M. Klinge talte da paa Stenpold c. 80 og 

 paa Langpold c. 150 Fugle ved Rederne. Han beretter til mig i 

 et Brev, at paa de smaa Polde (Fuglepold, Adamspold og Tippe- 

 pold) fandtes Rederne saa 

 tæt, som man træffer Re- 

 dere i en Koloni af Sand- 

 ternen ; hvor der derimod 

 var bedre Plads, havde 

 de Rederne liggende no- 

 get mere spredte; men 

 der bemærkes ud- 

 trykkeligt, at kun faa 

 Par ynglede som Ene- 

 boere. 



Ganske anderledes var 

 Forholdene i 1912; der 

 var ikke en eneste virke- 

 lig Koloni noget Sted. Paa 

 Langpold og sydlige Del af Stenpold, hvor den tidligere havde 

 været saa hyppig, saas kun et ganske enkelt Par, og vi fandt 

 ingen Æg eller Unger paa Langpold, og kun 5 — 6 smaa Unger 

 paa Stenpold. 



Nord for Stenpold, paa Skidenbugt og selve Tipperne, traf vi 

 Klyderne spredte ud over Engen, med meget store Mellemrum 

 mellem de enkelte Par. Paa Adamspold og Tippepold var ikke 

 et eneste Par at trætTe til Stadighed. Paa Fuglepold var heller 

 ingen. Paa Anholt fandt vi, siger og skriver, 3 Reder. 



Dette Tegn var jo i og for sig ikke lysteligt, og tristere bliver 

 del, om vi vil betragte Bestanden som Helhed, thi da var der 

 en mægtig Tilbagegang at spore. Det er naturligvis uhyre van- 

 skeligt blot at skulle angive nogenlunde Antallet af Par, naar de 

 ynglede saa spredt, men jeg er vist paa den rigtige Side, naar 

 jeg regner dem til c. 150—200 Par gamle Fugle i 1912. Se, det 

 er jo en sørgelig Tilbagegang, og at det ikke har været noget 

 tilfældigt det Aar, fremgaar af Brev til mig fra Opsynsmanden 

 H. Jepsen, der, i Paranthes bemærket, er en virkelig dygtig Ken- 

 der af Fuglene derovre og nærer en varm Interesse for dem; 



Rugende Klyde. H. Weis Fot. 



