252 



søgte Føde i Affaldsdyngerne om Husene samt paa de smaa sne- 

 bare Pletter. Om det her drejer sig om overvintrende Individer, 

 tør jeg ikke med Bestemthed sige, men det er vel det sandsyn- 

 ligste, da det er lidet troligt, at Trækfugle allerede skulde være 

 ankomne. Det var mig ikke muligt at afgøre, hvilken geografisk 

 Race de tilhørte. 



Desuden saa jeg i Bygden en Mængde Skader (Pica caudata), 

 som i Flokke paa op til 15—20 Individer hoppede om paa Mar- 

 kedspladsen, hvor de levede højt paa spildte Smaastykker af 

 Renkød. 



Næste Dag havde vi stille, fint Vejr. Jeg havde atter megen 

 Fornøjelse af Skaderne, der her — som overalt i Norge — er 

 meget tamme; man synes ikke her at betragte dem som glu- 

 bende Rovdyr, der for enhver Pris maa slaas ned. Tværtimod 

 lader man dem bygge Reder og udruge Ungerne, hvor de har 

 Lyst; i de træløse Egne, som omkring Hammerfest og Honnings- 

 vaag, ser man saaledes ofte Skadereder anbragt paa selve Hu- 

 sene. Ved Bosekop saa jeg Skader, der tog Bad i den frosne 

 løse Sne, ganske som Spurvene tager Sandbad hjemme i Dan- 

 mark, dog var Snebadene af forstaaelige Grunde ret kortvarige. 

 En Skade sad paa en Gærdestave og sang; den kunde ikke alene 

 kvidre, som saa mange Skader i Nordnorge kan det, men den 

 frembragte virkelige P'løjtetoner, som havde Lighed med Vin- 

 drosselsang, og det er vel rimeligt, at det netop var denne Art, 

 den kopierede. 



Omkring Bosekop ligger ret udstrakte Skovstrækninger med 

 smukke, gamle, ikke synderlig høje Fyrretræer, og jeg benyttede 

 det gode Vejr til at gaa en lang Tur gennem Skoven til Bygden 

 Elvebakken. Skoven var, som ventelig paa denne Tid af Aaret, 

 fnglefattig. Foruden 2 Ravne (Coruiis corax) saa jeg kun 4 Fugle, 

 men det var da til Gengæld ogsaa interessante Dyr, nemlig 

 Laplandsmejsen (Pams cinctns). Da jeg ikke tidligere havde set 

 denne Art, prøvede jeg at komme dem nærmere ved at forlade 

 Vejen og gaa hen imod dem , men da jeg ikke havde Ski paa, 

 faldt jeg i løs Sne til midt paa Livet, og maatte opgive dette 

 Forsøg; jeg prøvede da at lokke dem til mig ved at efterligne 

 deres Stemme, og dette lykkedes meget godt. Denne Art er alt- 

 saa lige saa nysgærrig som dens danske Frænder, og den op- 

 førte sig ogsaa ganske som disse, da den flyvende fra Fyr til 

 Fyr nøje undersøgte disses Stammer og Kviste. 



