256 



Rylen flere Gange rundt om mig uden at vise ringeste Spor af 

 Frygt. Reden, der indeholdt 4 Æg, var dyb og godt skjult, rige- 

 ligt udforet med nogle smaa, rundagtige, brune Blade. Fuglen 

 havde to tydelige, lyse Striber langs Rygfjerbedets Grænser. Selve 

 Rygfjerene var rødbrune med mørkt Ontrum. Dværgrylen lod 

 ofte sin Stemme høre; den lød omtrent som den almindelige 

 Ryles ryryryry, men var meget spædere. 



30 Juli 1913 saa jeg i Fjæren ved Sørvaagen en Flok smaa 

 ryleagtige Fugle, som med siskenagtig Kvidren fløj omkring. Jeg 

 antager, at dette har været Kær løber (Limicola pygmæa). Samme 

 Dag saa jeg en Del Brus høns (Machetes pugnaæ) og nogle 

 Ryler, som vist var Tringa alpina. 



Lom (Colymbus septentrionalisj ses ofte paa denne Tid af 

 Aaret; den yngler ikke paa Vardø, hvor intet Ferskvand findes, 

 men derimod paa det nærliggende Fastland , og kommer paa 

 sine Flyveture derfra ofte ud over Øen. 



Den 27 September 1914 kom jeg atter til Vardø. Bjerglær- 

 kerne var endnu ikke rejst, men var samlede i store Flokke. 

 Engpibere og Skjærpibere forekom hyppigt, og nogle faa Sne- 

 spurve vare ogsaa tilbage. Purpurryler var ankommet i mægtige 

 Flokke. Ellers saa jeg kun Øens virkelige Standfugle: Ravn, 

 Krage, Skarv, Ederfugl og Sølvmaage. 



EN RAAGE. 



AF 



AUG. MORTENSEN. 



I mange Aar boede vi paa en 3die Sal i Graverboligen til 

 St. Petri Kirke. Huset, der var en af de Ejendomme, som nu 

 er nedrevet for at give Plads til Universitetsannekset, var belig- 

 gende mellem St. Petri Kirkeplads og den gamle Bispehave. 

 Mægtige gamle Træer ragede højt op paa begge Sider og naaede 

 vore Vinduer. Paa Kirkepladsen voksede Lind, i den gamle 

 Have Ahorn, Alm og Ask. Et rigt Fugleliv udfoldede sig her 

 baade Sommer og Vinter: Stære, Spurve, Duer, Krager, Raager 

 og ved Vintertid mangehaande Skovfugle. Udenfor vore Vinduer 

 havde vi anbragt smaa Træahaner forsynede med Lækasser, 

 hvor der altid fandtes frisk Vand og fuldtop af Æde. Med An- 



