262 



som om hele Jordsmonnet bevægede sig. I Begyndelsen saas 

 enkelte Stillidser (Carduelis elegans) i Finkeflokkene, mest langs 

 Landevejsgrøfterne. Ogsaa Svensken (Ligurinus chioris) saas i 

 Smaaflokke i Begyndelsen af November. Solsorten (Tiirdiis me- 

 rula) og Skaden (Pica caudata) saas omkring i Haverne med 

 lidt mere Skjul, saasom Læbælter af Gran, men de unddrog sig 

 helst Opmærksomheden. Solsorten saa man dog paa klare Frost- 

 dage mere end sædvanlig til: de sad da oppustede og forknytte 

 paa Havegærderne eller huggede forgæves i den haardfrosne Jord. 

 En F'lagspætte ( Dendrocopiis major) viste sig 1(3 Februar mellem 

 de høje, gamle Træer ved Spangsberg Mølle, hvor den hamrede 

 løs og livede op mellem de bladløse Træer, naar den i det klare 

 Solskin svang sig fra Træ til Træ eller entrede op ad Stam- 

 merne. I Mølleaaen samme Sted opholdt en Rørhøne (Galliniila 

 cbloropiis) sig til ind i December. Paa Stubmarkerne fløj af og 

 til en P'lok Agerhøns (Perdix cinerea) op med snurrende Vinge- 

 slag og kastede sig bag næste Hegn. Senere paa Vinteren saas 

 de hist og her men enkeltvis. En Spurvehøg {Accipiter nisiis) 

 viste sig nogle Gange i den første Tid, men ellers var der ikke 

 andre Rovfugle end en Taarnfalk (Falco tinnuncnhis), den viste 

 sig til Gengæld overalt den hele Vinter igennem, snart strøg den 

 i rask Flugt langs et Hegn og forsvandt bag Gavlen af et Hus, 

 snart saas den svævende over Marken, som om den stod stille 

 paa et Punkt, medens den dog brugte Vingerne hurtigt, til den 

 pludselig drejede Halen, holdt Vingerne stille og svævede bort 

 for at staa stille over et nyt Sted eller utrolig hurtigt forsvinde, 

 maaske drillet af en Krage, som forsøgte at flyve den op, hvilket 

 dog kun førte til, at Falken fik Lejlighed til at vise sin Over- 

 legenhed i at tumle sig i Luften. Paa Pløjemarker eller Marker, 

 hvor al Slags Affald var kørt ud, kunde Krager og Maager sidde 

 i store Mængder, men de hørte dog mest til ved Stranden. 



Skal man se Strandfuglelivet, er det bedst at gaa derned ved 

 Ebbetid, da ligger brede Arealer delvis tørre, og Lejligheden er 

 bedst til at iagttage de forskellige Vade- og Svømmefugle, der i 

 store Skarer har samlet sig her for at holde Maaltid. Maagerne 

 flyver omkring spejdende efter det bedste Madsted. Strandska- 

 derne (Hæmatopiis ostreologusj skriger og Storspoven (Niimenius 

 arquaius) fløjter, og man ser dem trække længere og længere 

 bort i samme Retning, som man selv gaar, for det er Jagttid, 

 og de vil nødig betale Middagsmaden med Livet. Naar Fuglene 



