272 



Løv, men det var der, som Billederne viser, ikke meget af her 

 paa Stedet, mere derimod af Pinde og tørre Græstotter. Kameraet, 

 blev forsigtig stillet op og en Plade taget i nogen Afstand; der- 

 paa rykkedes det efterhaanden nærmere, tilsidst saa nær som 

 det overhovedet kunde komme, og under alt dette laa Snæppen 

 tilsyneladende uanfægtet, tiltrods for at vi stod 5 Mennesker lige 

 omkring den. At den ikke villigt forlod Reden, vidste vi vel; 

 som nævnt laa Reden ved Foden af en El, og denne El, der 

 fra Roden havde to Stammer, skulde fældes. Dagen iforvejen 

 havde en Skovarbejder fældet den ene Stamme og vilde gaa om 

 paa den anden Side for at tage fat paa den anden, og da var 

 det, at han fandt Snæppen, der under Træets Hugning havde 

 ligget ganske rolig paa Reden. 



Den følgende Dag blev dens Æg fotograferede, og det var 

 Meningen, at der skulde have været taget et Fotograh af Dun- 

 ungerne, men de havde forladt Reden, før man tænkte sig; knap 

 en Uge efter, at vi havde været der, laa nemlig et Æg tilbage 

 og Skallerne af 3, m. a. O. Ungerne var komne ud og spadse- 

 rede bort fra Reden. 



Æglægningen hos denne Snæppe er altsaa begyndt i de sidste 

 Dage af Marts, hvad der nok er værd at lægge Mærke til, naar 

 man husker paa den Opfattelse, der jævnlig gør sig gældende, 

 at man rolig kan skyde væk paa Snæpperne til hen i April; 

 Forholdet er imidlertid det — ved Snæppen sikkert saaledes 



