278 



som hurtig vil orientere sig i en eller iindcn Fuglegruppe. Beskri- 

 velsen al" de enkelte Arter maa selvfølgelig blive kortfattet med Frem- 

 hævelse af kun de vigtigste Kendetegn. Teksten illustreres med 273 

 Billeder, hovedsagelig af Fuglenes Hoveder. Ved de enkelte Grupper 

 anføres den væsentligste Literatur. O. H. 



EINAR LONNBEI^G: SVERIGES RYGGRADSDJUR. II. FAGLARNE. 



(P. A. Nordstedt, Stockholm 1915. Kr. 4,50). 



Sverigs ret rige ornithologiske Literatur er bleven forøget med 

 et nyt Værk, der væsentlig fremtræder som en »Nøgle« til Bestem- 

 melse af Familier og Slægter samt Arterne i deres forskellige Dragter. 

 Tillige tindes ved hver Art et lille Stykke om Fuglens Udbredning 

 og biologiske Forhold. Bogen er udstyret med omkring 70 Tegninger 

 af karakteristiske Dele af forskellige Fugle. 



Meningen med Bogen er, som Forf. udtaler i Forordet, at den 

 skal kunne hjælpe enhver, der uden synderlige Forkundskaber øn- 

 sker at udvide sit Kendskab til Fuglene og bestemme en eller anden 

 Art. Dertil er den sikkert ogsaa vel egnet, og da Sverig og Dan- 

 mark væsentlig har de samme Arter, vil Bogen sikkert ogsaa kunne 

 være til Nytte for dem herhjemme, der ønsker en overskuelig og 

 let haandterlig lille Bog til at bestemme Fuglene efter. O. H. 



TAKERN. EN ROK OM FAGLARNAS S.lO. AF BENGT BERG. 



(Nordstedt & Sønners F'orlag, StocUholm 1913). 



Der gaar en bevægelse gennem hele Sverig, en gren af den store 

 nationale, der passende kan karakteriseres gennem den svenske turist- 

 forenings Motto: »Kend dit land«. Jeg ved ikke, om konservator 

 Bengt Berg har haft denne bagtanke ved sit store arbejde ude i 

 naturen som fotograf og iagttager eller ved sit arbejde som eminent 

 ornithologisk forfatter; men at ovennævnte værk er et barn af den 

 ny tid indenfor de naturbegejstrede ornithologers række er utvivl- 

 somt. 



Forfatteren har slaaet sig ned ved »fåglarnas sjo Tåkern« oppe i 

 nærheden af Vattern; han har der levet sig ind i hele tilværelsen 

 og naturen og forstaaet at bruge sine øjne og sine fotografiapparater. 

 Han har set vaarsolen bryde vaager i vinterisen, set Knopsvanerne 

 komme og afløse Sangsvanerne. Han ser Isen helt bryde op, og 

 hvorledes søen fyldes med alle vaarens vingede dyr. Ænderne kom- 

 mer i hundredevis og fordeler sig paa rugestederne; Svanerne ruger 

 rundt i sivskoven ved foden af Ombergs højde; Kærhøgen svæver 

 over rørene ved sin rede; Spoven fløjter i Daggs mose og pylrer 

 om ungerne; Blishøns og Lappedykker slaas og leger ude paa vand- 

 spejlet. Han ser hele yngelen vokse til, og en stille, lun, sen som- 

 meraften hører han de unge fugle drage bort fra deres egen sø til 

 æventj'r i fremmed land. 



