saas af og til nogle i Søerne, og om Efteraaret, September — No 

 vember, var der ofte Smaaflokke i Søer og Moser. Det tidligste 

 Tidspunkt, jeg har set dem paa Efteraarstrækket, er 12 Septem- 

 ber (1901), — der laa da i Søtorup Sø nogle Stykker i Flok 

 med en halv Snes Toppet Lappedykker, ca. 15 Troldænder og 

 nogle Taffelænder — det seneste 8 November (1900), da jeg traf 

 nogle i Søerne ved Bregentved. 



Men man fik Bud fra adskillige andre end dem, man direkte 

 fik at se, idet Pibeanden hørte til de Arier, der i Mængde trak 

 over Haslev baade Foraar og Efteraar. Der viser sig her den 

 Besynderlighed, at medens jeg boede i Haslev fra 1894, hørte 

 jeg ikke Pibeanden trække over før i 1900; Aarsagen hertil er 

 mig ganske gaadefuld. Blandt de Arter, der trak over om Afte- 

 nen, var Pibeanden den, der indledede Foraarstrækket, hørtes 

 allerede fra midt i Marts; saaledes har jeg hørt den 15 Marts 

 1904 og 17 Marts 1901, medens den senest blev hørt paa For- 

 aarstrækket 8 April (1904). Paa Efteraarstrækket har jeg kun 

 hørt den nogle Gange, nemhg 25 August 1900, 23 August 1906 

 og i Mængde paa den under Afsnittet »Træk« nævnte store 

 Trækaften, 16 September 1903. 



GRAAAND (Anas hoscas). For Graaandens Vedkommende 

 forvirres Billedet af dens Udbredelse og Antal i Haslevegnen i 

 nogen Grad derved, at den paa Gisselfeld og Bregentved holdtes 

 halvtam i hundredvis, saaledes at Fugle herfra kunde træffes 

 rundtom; jævnlig har jeg haft Vanskelighed ved at overbevise 

 Fremmede om, at de Mængder af Graaænder, der svømmede i 

 Søerne i Bregentved Have eller spadserede paa Landevejen, nø- 

 digt flj'ttende sig for passerende Mennesker og Vogne, var »Vild- 

 ænder«. — Hele Aaret igennem saas Graaænder i stort Tal paa 

 alle egnede Steder, om Sommeren med Unger; i haarde Vintre 

 holdt de til i Søerne, saa længe der var Vaager, eller ved Aaer 

 og Bække, hvor der var en Smule aabent Vand. Det Antal, 

 hvori de kunde træffes i Søtorup og Ulse Sø, var betydeligt, 

 kunde enkelte Dage gaa op i mange Hundreder. De laa ofte i 

 Nærheden af forskellige andre Arter af Ænder dog uden at 

 blande sig med dem. 



SANGSVANE fCygnns imisicus). Det hændte ikke helt sjæl- 

 dent i Vintermaanederne, at der kom Svaner flyvende over Eg- 

 nen, men kun i de færreste Tilfælde saa jeg dem i saa gunstig 



