55 



paa Markerne, i Hække og søgende Føde paa Jorden blandt 

 Roerne, der ydede dem et kærkomment Skjulested. Ved Midten 

 af Oktober var de fleste borte; de seneste Tidspunkter, jeg saa 

 dem, var 17 Oktober (1900)., 20 Oktober (1903) og 21 Oktober 

 (1902). 



MISTELDROSSEL (Tiirdus viscivorns). Kun et Par Gange 

 ved Efteraarstid har jeg set Misteldrossel, begge Gange paa aa- 

 ben Mark, dog i Nærheden af Skov; den ene Gang var der et 

 Par Stykker, den anden Gang en lille Flok paa 6 — 8. 



SJAGGER (Tiirdus pilaris). I Maanederne November — Februar 

 saas jævnlig Sjaggere; undertiden saa man en Flok flyve over, 

 undertiden slog de sig til Ro en længere eller kortere Tid; iøv- 

 rigt var der stor Forskel fra det ene Aar til det andet paa den 

 Mængde, der saas; hyppigst saa jeg dem i den, forøvrigt ikke 

 særligt strænge, Vinter 1900 — 1901, da der fra November til 

 Marts fandtes en Del; i Februar d. A. var den almindelig i og 

 omkring Haslev By i Hække og Haver. — Naar man ellers saa 

 Sjaggerne, var det oftest i Flokke paa 30 — 150 Stykker. 



De Sjaggere, der overvintrer her i Danmark, flyver altid bort, 

 naar det milde Vejr begynder om Foraaret; senere, i April og 

 Maj, kommer atter et Træk, rimeligvis af Fugle, der har over- 

 vintret sydligere. I Haslev saa jeg kun en Gang noget af dette 

 sene Træk, en Flok, der viste sig 28 April 1895. 



SOLSORT (Tiirdus meriila). I de Aar, jeg boede i Haslev, 

 falder for en Del den besynderlige Forandring med Solsorten, 

 som er sket baade i Danmark og rundtom i Europa, at den 

 fra at være en ikke særlig talrig og ret sky Skovfugl, tiltager 

 meget stærkt i Antal og samtidig trænger ind i Byerne, saa at den 

 her bliver en hyppig Fugl overalt, hvor den kan anbringe sin Rede. 

 — Allerede fra min Barndom i Horsens i 70'erne mindes jeg 

 godt Solsorten; der var den Gang ikke Tale om, at den byggede 

 i Haverne inde i Byen, nok derimod i Parker og større Haver 

 omkring Byen, ligesom den overalt i Skovene, hvor der fandtes 

 større Granbevoksninger, var hyppig nok; ved Vintertid, særlig 

 naar det var Sne og Frost, kom jævnlig nogle til Haven ved 

 mit Hjem, der, omend inde i Byen, laa nogenlunde frit, stødende 

 op til andre Haver. Solsorterne søgte her Bærrene af en pragt- 

 fuld Kristtorn, som voksede i Haven og for den Sags Skyld 

 vokser der endnu. Medens jeg opholdt mig i København fra 



