56 



1883 — 92 var Forholdene væsentlig lignende. Solsorten byggede 

 omkring i Skovene, i sparsomt, dog tiltagende Antal i Parkerne 

 omkring København: paa Kastelsvolden kom f. Eks. enkelte 

 Par. Men ellers fandtes Solsorten ikke ynglende i Byen, ikke 

 i Villahaverne paa Frederiksberg, hvor den senere er bleven 

 saa almindelig, og endnu mindre i den indre By; fra Østre An- 

 læg og Botanisk Have mindes jeg den heller ikke som Ynglefugl. 



1 de første Aar, jeg var i Haslev, holdt Solsorterne sig ogsaa 

 i Skovene, blev trufne her fra tidlig i Foraaret til hen paa Efter- 

 aaret, medens de kun overvintrede sparsomt, og om Vinteren 

 fandtes i Skovene og i Hække. Jeg har talrige Optegnelser fra 

 Januar — Marts 1895, der viser, at der rundtom i Skovene saas 

 enkelte, medens en holdt til ved en Tjørnehæk inde i Haslev; 

 først hen i April begyndte Fuglen at blive hyppig; de følgende 

 Vintere var Forholdet det samme. Først i Vinteren 1898 — 99 an- 

 føres, at Solsorten saas ualmindelig hyppigt, og i December be- 

 gyndte den at indfinde sig sammen med Mejserne ved Foder- 

 pladsen i min Have; den Gang var det mig en stor Sorg, da en 

 Kat havde taget den Solsort, som stadig fik sin Føde hjemme 

 hos mig; senere blev der nok af dem. Tallet af Solsorter tog 

 nu til, saavel af dem , som ynglede i Skoven , som af de over- 

 vintrende ; nogen Ynglefugl i større Tal inde i Byhaverne blev 

 den dog ikke, selv om den begyndte at indfinde sig der. — Fra 

 August kom den i ret stort Tal i min Have, maaske det for en 

 stor Del var Fugle paa Gennemtræk ; og Vinteren igennem saas 

 her stadig nogle; ofte har jeg Vinteraftener i Skumringen set 

 en 10—20, der havde tilbragt Dagen inde i Byen og nu fløj ud 

 til den henved 1 km fjærnede Skov. 



Solsortens Sang var et af de første Foraarstegn. Jeg hørte 

 den synge i: 



(Jeg hørte den i København 21. Februar.) 



