74 



Udviklingsskuespil, der er opført gennem Aarenes Millioner her 

 paa Jorden, vil atter tage sin Begyndelse. 



Men ogsaa selve Fugleklassen har engang i længst forsvundne 

 Dage haft sin Vaarbrud. Da sydede Blodet ogsaa i ubevidste 

 gærende Længsler hos de sniaa krybdyragtige Væsner, der sprang 

 fra Gren til Gren i Triastidens Træer og Buske. De følte en 

 drivende Trang til at gøre Springene længere og længere ; der 

 var el kildrende Behag ved at tvinge disse næsten ud over Mu- 

 lighedernes Grænser, ved at friste det dybe Fald, ved at mærke 

 den bærende Luftstrøms Pirring langs Skællenes Kanter. Da 

 voksede disse langs Armens Bagrand ud i fligede Forlængelser, 

 saa der opstod en ny Form af Faldskærmsflade, og Vingeflugten 

 begyndte. 



Dog dette skimtede vi jo allerede i fjerde Afsnit; her skulde 

 vi se at finde den Dyrestamme, fra hvilken en Fugleane kunde 

 tænkes opstaaet, samt søge at forstaa, hvorledes Skelettet maatte 

 være hos en Mellemform mellem Fugl og Krybdyr. 



Før vi kommer saa vidt, maa vi imidlertid danne os en kort 

 Oversigt over de Resultater, vi naaede i de foregaaende Afsnit. 



Naar vi begynder med Begyndelsen, nemlig Fosterudviklingen, 

 saa ser vi først en stor Lighed mellem Sædfim [spermium, Fig. 113) 

 af Fugle og Krybdyr i Modsætning til Pattedyr. Udviklingen er 

 ens hos de to Klasser, og Ligheden nedarvet fra lavere Former. 

 »Det første Anlæg til Fugleovariet er ganske som hos Krybdyr, 

 og Ægdannelsen fuldendes paa samme Maade« (W. Wal deyer). 

 Æggene er ens (Fig. 114) i Modsætning til Pattedyrenes. Baade 

 hos Krybdyr og Fugle findes Polyspermi. 



Ligheden i Ægkløvningen samt i Dannelsen af det ydre og 

 indre Kimblad er meget betydelig; der er saa at sige ingen For- 

 skel (Fig. 119 og 120). Primitivstriben (Fig. 123) er i sine Be- 

 standdele og Betydning ganske ensartet hos Fugle og Krybdyr 

 (O. Hertwig). Det mellemste Kimblads Opstaaen og Beliggen- 

 hed (Fig. 124) er ligeledes ganske ensartet hos begge. 



Der findes i Principet store Overensstemmelser i Blomme- 

 sækkens Blodkarnet hos Fugle og Krybdyr (Schauinsland). 

 Fosterhinderne, det ydre og indre Frugtslør [amnion og serosa, 

 Fig. 126) er ens hos begge. Pattedyrene er som Modsætning her- 

 til i Besiddelse af Moderkage. 



Under Æggets videre Udvikling svarer Hovedtappen i Fugle- 

 fostret til Rygfuren i Krybdyrfostret (Fig. 128 — 129), Rygmarvs- 



