86 



Til Sammenligning med Fuglekraniets Underside tager han 

 Hovedskallen i\{ Diplodociis, en af de uhyre lange, firbenede For- 

 bærere, som altsaa heller ikke havde noget Postpubis. 



Det Bagbærerbækken, som Professoren afbilder, er af Campto- 

 saiiriis, der var fra øvre Jura og altsaa samtidig med Oldfuglen; 

 Ornithomimns og Diplodocus er fra Kridttiden. Alene paa Grund 

 af Tiden kan derfor intet af disse Dyi' komme i Betragtning som 

 Stamfader til Fuglene, hvilket dog maaske burde have været 

 bemærket. 



Det mest forbavsende i hele Professorens Afhandling er allige- 

 vel Slutningen. Han skriver S. 572: »Hvad der imidlertid maa 

 overraske, er, at et Nøgleben aldeles [durchweg] mangler hos 

 Dinosaurierne, medens det findes saavel hos mange andre Kryb- 

 dyr som hos Fuglene. Men med Fuglenes »Nøgleben« forholder 

 det sig paa en egen Maade [hat es seine eigene Bewandtnis]. 

 Det er som bekendt [ist bekanntlichl et uparret Gaffelben [gabe- 

 licher Knochen], der er indføjet mellem øverste Ende af Cora- 

 coidea og øverste Ende af Brystbenskammen, medens den ens- 

 benævnte [gleichnamige] Knogle hos Krybdyrene er parret og 

 gaar fra Skulderbladet til Forbrystbenet. Under disse Omstæn- 

 digheder er den Formodning tilstedelig, at Fuglenes saakaldte 

 Nøgleben slet ikke svarer til [gar nicht gleichwertig ist] Kryb- 

 dyrenes, men fremstiller en Nydannelse, en Forbening af Baand- 

 apparatet ved Brystbenets Forende, en Konsekvens af Forlem- 

 mernes vældige Udvikling, som kræver en særlig Fastgøring af 

 Skulderbæltet. Saaledes kan der heller ikke paa Grund af Skul- 

 derbæltet rejses nogen gyldig [triftiger] Indvending mod Fuglenes 

 Afledning fra Dinosaurierne.« 



Hvad man navnlig her maa beundre, er den overlegne Maade, 

 hvorpaa Professoren bringer Fuglenes Nøgleben til at forsvinde. 

 Og med hvor lidt er ikke det hele gjort! Først sættes Nøgle- 

 benet i Gaaseøjne, hvorved det straks faar noget mistænkeligt 

 over sig. Et Par Linjer læ^ngere nede er det blevet til Fuglenes 

 saakaldte Nøgleben. Og lidt efter bliver det helt borte mellem 

 F^ingrene paa os, uden at der efterlades blot saa meget som den 

 lille Rest, vi dog havde at glæde os over ved den egentlige Bære- 

 knogles Forsvinden. Det hele er virkelig »geradezu wundervoll«. 



Mon det alligevel ikke er en Smule dristigt at forudsætte som 

 bekendt, at Fuglenes Nøgleben er en uparret Knogle. Thi for 

 enhver Ornitolog er jo netop lige det modsatte bekendt. 



