88 



anlægges som Erstatningsknogler med brusket Forstadium. I 

 Fig. 189, 3, 5, 7, 8, 10 og 11 er givet nogle Eksempler paa ad- 

 skilte Nøgleben i tidlige og senere Fosterstadier. 



Professoren fremhæver dernæst, at der er den Modsætning 

 mellem Fugles og Krybdyrs Nøgleben, at de hos de første er 

 indføjede mellem øverste Ende af Ravnenæbsbenene og Bryst- 

 benskammen, medens de hos sidstnævnte gaar fra Skulderblad 

 til Forbrystben. Spørger vi her om Forholdet hos Fortidsfuglene, 

 saa svarer Dames, at Oldfuglens (ArchæopteryxJ Skulderblad i 

 sin kropnære (proksimale) Ende har en indadtil og fortil rettet 

 Fremragning for Nøglebenets Tilhæftning. Det er desuden saa 

 heldigt, at en Del af Nøglebenet er bevaret hos Tandtærnens 

 nære Slægtning Apatornis. Om dette siger Marsh i »Odontor- 

 nithes« Side 147: »Det frembyder ikke nogen Ledflade for Ravne- 

 næbsbenet, men tilspidser sig mod sin lidt affladede Ende, som 

 er afpasset for Tilheftningen af Skulderbladets Akromionstap«. 

 Vi ser deraf, at det ogsaa hos Fuglene er et oprindeligt Træk, 

 at Nøglebenet gaar til Skulderbladet. Vender vi os til Foster- 

 udviklingen, saa bekræftes dette i aller højeste Grad. Hos et 

 fire Dages Hønsefoster fandt Goette, at Nøglebenet hang over 

 Leddet sammen med Skulderbladet (Fig. 196, 3). I Fig. 189 af- 

 bilder desuden 4, 9, 12 og 13 dette med tilstrækkelig Tydelighed. 



At Fuglenes Nøgleben gaar til øverste Ende af Brystbens- 

 kammen, viser just deres nøje Overensstemmelse med Kryb 

 dyrene, thi dette Parti er netop det samme som Krybdyrenes 

 Forbrystben (episternum). Goette, som har anstillet meget grun- 

 dige Undersøgelser af Skulderbæltets og Brystbenets Udvikling 

 hos Hvirveldyrfostre, siger om Fuglefostrets Nøgleben (Arch. f. 

 mikr. Anat. Bd. 14 1877, S. 557): »Hver Skulderhalvdels Nøgle- 

 bensanlæg indeholder kun i sin laterale Del det egentlige Nøgle- 

 ben, dets tilbagebøjede mediane Fortsættelse griber tidlig over 

 paa Brystbenshalvdelens mediane Rand og danner Episternal- 

 apparatet«, se Fig. 196, 3 og 189, 3. Og yderligere S. 556: »Midter- 

 lamellen, der ligeledes smelter sammen af to Sidehalvdele, er nu 

 i Virkeligheden i F'ællesskab med den hele Crista Sterni [Brj'st- 

 benskammen] efter sin Oprindelse og Forbindelser homolog med 

 Sauriernes Episternum«. Hvor nøje Overensstemmelsen mellem 

 F'uglefoster og Fortidskrybdyr er, ses ved at sammenligne Fig. 

 196, 1 og 3. Dette Forbrystben (episternum) fremtræder med sær- 

 lig Tj^delighed hos Hoatsin (Opisthocomus cristatnsj, thi denne 



