89 



Fugls Kro er saa stærkt udviklet, at den hviler paa Forparten 

 af Brystbenet, og derfor har en Køl kun kunnet udvikle sig i 

 dettes bagerste Parti. Forbrystbenet forbliver derved helt adskilt 

 fra Brystbenskammen (Fig. 189, 11 og 196, 2). 



Der er saaledes den mest fuldkomne Overensstemmelse mel- 

 lem Fugles og Krybdyrs Nøgleben, og hvis man ikke her vil 

 tale om Homologi, saa maa man aldeles ophøre med at jævn- 

 føre de enkelte Skeletdele i Hvirveldyrklasserne. 



Hvad her er fremsat, synes heller ikke tidligere at have været 

 ukendt for Professoren, thi i »Lærebog i Zoologien, tredje for- 

 øgede Udgave, 1905«, skriver han S. 533 under Fugle: »Skulder- 

 bæltet slutter sig nær til Krybdyrenes .... Nøglebenene (Gaffel- 

 benet) er to lange, tynde Ben, der hos de allerfleste Fugle ved 

 deres nederste PZnde, hvor de ved et Baand er hæftede til Bryst- 

 benskammens Forende, er sammenvoksede med hinanden; ved 

 deres øverste Ende er de hæftede til Skulderbladet og til øverste 

 Ende af Bavnenæbsbenet.« 



Just det modsatte af, hvad han her lærer de Studerende, sy- 

 nes han altsaa nu, mærkeligt nok, at forudsætte bekendt, og 

 man kan vel i en ny Udgave af Lærebogen vente at finde Pro- 

 fessorens nyeste Paastande som Lærestof. Allerede i den nuvæ- 

 rende Udgave er Nandubækkenet nemlig afbildet paa S. 535 og 

 han skriver sammesteds: »Denne Udvækst [Fig. 187 p] svarer til 

 Hoveddelen af Dinosauriernes Skamben og til Skambenet hos 

 andre Krybdyr, medens den øverste Del af Skambenet (p^) hos 

 Fuglene svarer til den bagerste Udvækst paa Skambenet hos 

 Dinosaurierne.« Dette synes at forudsætte, at alle Dinosaurier 

 var i Besiddelse af et Postpubis. Og det staar maaske i For- 

 bindelse med, at medens Professoren i »Kultur der Gegenwart« 

 begynder med at aflede Fuglene fra Ornithischia, saa ender han 

 med »eine Ableitung der Vogel von den Dinosaurien« (se oven- 

 nævnte Citat), et noget mindre klart Resultat. 



Efter det her fremsatte vil man kunne danne sig en Fore- 

 stilling om det Indtryk, som Udlandet maa faa af dansk viden- 

 skabelig Zoologi og Palæontologi i Nutiden med Professor Boas 

 som den ypperste Repræsentant for disse Fag. 



Det kan aabenbart ikke fremhæves tidt nok, at der fra en 

 Dyrestamme, som allerede er særpræget i en bestemt Retning, 

 ikke kan være udgaaet Dyreformer, som er særprægede i en hel 



