90 



anden. Og naar man overhovedet vil behandle Afstamnings- 

 spørgsmaal, gør man bedst i allerførst at sætte sig grundigt ind 

 i D ol los geniale Udviklingslov. Den blev ret udførligt omtalt i 

 første Afsnit, og jeg haaber, at Læserne har forstaaet dens store 

 Betydning. 



I andet Afsnit, hvor vi sammenlignede Skeletdele af Forlids- 

 øgler med de samme af Fugle, fandt vi først betydelige Fugle- 

 ligheder blandt Kæmpeøglernes Forbærere (Præpubici), dernæst 

 blandt Urkrokodiller (Parasiichia), hvor Materialet dog var noget 

 mangelfuldt, og endelig hos Flyveøglerne (Pterosaiiria). Kæmpe- 

 og Flyveøgler var dog af flere Grunde udelukkede fra at kunne 

 være Fuglenes Forfædre, blandt andet fordi de begge manglede 

 Nøgleben. Urkrokodillerne derimod frembød tilsyneladende ingen 

 Mangler i saa Henseende, og vi skal derfor nu se lidt nærmere 

 paa disse Krybdyr, hvis Skelet gennem nyere Fund er kendt i 

 saa godt som alle Enkeltheder. 



Da alle "de tre her nævnte Krybdyrordener havde saa mange 

 væsentlige Træk fælles med Fuglene, kan vi deraf slutte, at de 

 ogsaa maa vise store Ligheder indbyrdes. Ved Undersøgelsen 

 af Seler omochlus, Saltopiis og Podokesaiirus (Fig. 90) saa vi jo i 

 Virkeligheden ogsaa, at der i Triastiden fandtes Kæmpeøgler og 

 Urkrokodiller, som det var vanskeligt at holde ude fra hinanden 

 netop af de nævnte Grunde. Og bortset fra den uhyre Udvik- 

 ling af Flyveøglernes fjerde Finger, frembyder de tidligste For- 

 mer af disse ligeledes paafaldende Fællestræk med Forbærere 

 og Urkrokodiller. Det er vigtigt at lægge Mærke til dette, thi vi 

 kan af disse i mange Henseender paralleltløbende Udviklings- 

 rækker drage Slutninger med Hensyn til F'ugleanernes Omform- 

 ning; og Enkeltheder, som vi mangler i den ene Række, kan 

 vi — med nogen Varsomhed naturligvis — udfylde fra de andre. 

 Jeg har derfor paany taget Skeletdele ogsaa af Forbærere og 

 Flyveøgler op til Sammenligning. 



Parasuchieren Scleromochliis (Fig. 90 og 205) viste os et lille 

 let bygget Dyr med stort Hoved paa en kort Hals og Krop, 

 lange Forlemmer, men endnu meget længere Baglemmer og en 

 lang Hale. Haanden var svag, men Mellemfoden langstrakt. Gen- 

 nem de fem fundne Eksemplarer kender man hele Skelettet saa 

 nogenlunde, uagtet de fine og tynde Knogler er meget sønder- 

 brudte. 



Bækkenet er fæstet til fire Hvirvler, og Skulderbæltet har 



