94 



eller neden kender vi det desværre slel ikke. Jeg har derfor 

 maatlet tage andre Fuglekranier til Hjælp. I Benbroen mellem 

 Øjehule og Præorbitalaabning er der nogle Linjer, som ved første 

 Øjekast kunde ligne Sømme mellem Knoglerne, men at Maxillare 

 skulde gaa op bagved Lacrymale, saaledes som det her ser ud 

 til, er lidet sandsynligt, naar man betragter disse Knoglers ind- 

 byrdes Forhold i de andre i Fig. 190 freni-stillede Kranier. Det 

 er rimeligvis kun Brudlinjer, man ser. 



Bagved Øjeaabningen er Oldfuglens Hovedskal i en saa søn- 

 derbrudt Tilstand, at der bogstaveligt talt intet er at se. Det er 

 derfor ikke underligt, at Dames ingen Tindingegruber kunde 

 tinde. Om man desuden kalder de enkelte Knoglestumper for 

 Qiiadratnm eller Pterygoideum eller noget andet, kan synes ret 

 ligegyldigt; thi disse Smaaslykker er uden udpræget Form, og 

 man naar derved ikke et Skridt videre til Forstaaelsen af deres 

 virkelige Beliggenhed og Udstrækning. Heller ikke kan de be- 

 nyttes til nogen indgaaende Sammenligning med Krybdyrkranier. 



Nutidsfuglenes Hovedskal er naturligvis stærkt omformet og 

 særpræget efter hver enkelt Arts Opholdssted og Livsvilkaar, 

 men alligevel er dens Lighed med Parasuchiernes meget paa- 

 faldende. Dog kan vi ikke vente at finde alt samlet i ét Fugle- 

 kranium; vi maa betragte de mange som en Enhed. 



Lad os da først se paa de Dele, der synes at angive de 

 største Forskelligheder mellem Krybdyrels og Fuglens Kranium, 

 nemlig Tindingegruberne og Taarebenets F'orbindelse med Kind- 

 buen. I andet Afsnit blev det ved Beskrivelse af Fig. 88 paavist, 

 hvilke Benbroer Nutidsfuglene har mistet. Og Grunden til, at 

 de to Benbroer ned til Kindbuen er svundne, kender enhver 

 Ornitolog. Den ligger i den ganske særegne Bevægelighed mel- 

 lem visse af Fuglekraniets Knogler. 



Naar Fuglen aabner Munden, sker dette ikke alene ved at 

 Underkæben bevæges nedad, men Overnæ4)bet kan ogsaa selv- 

 stæ^ndigt løftes. Ledbenet (Q) kan svinge frem og tilbage om sin 

 Ledforbindelse med Skælbenet (S), og det staar ved to Løfte- 

 stænger, Pt-Pa og Qj-JMx, i Forbindelse med Overnæbbet. Naar 

 derfor Ledbenet svinges fremad, skydes begge disse Løftestænger 

 fortil og Overnæbbet løftes, idet dets øvre Forbindelse med Hjærne- 

 kassen er tynd og elastisk. 



Det ligger i Sagens Natur, at hvis Fuglenes Kindbue var 

 sammenvokset med L og Po ligesom Krybdyrenes, saa kunde 



