98 



i Tindingehullernes og Taarebenets Forhold frembyder nogen 

 væsentlig Forskel fra Parasuchiernes Kranium, og ved Betragt- 

 ning af Hovedskallens øvrige Knogler vil vi komme til det samme 



Fig. 193. Hovedskal set fra oven af A Forbæreren Anchisaunis coliinis fra 

 Trias, efter O. Marsh. B Parasuchieren Euparkeria capensis, fra Trias efter 

 R. Broom (i A og B er der efter plastisk Model tilfojet, hvad man ser af Kra- 

 niets Underside. Undersiden af B er ndformet efter Ornithosnchus Woodivardi, 

 se Fig. 195 B), C Nandu, Rhea americana. Bogstaverne som i Fig. 19U og 195. 



Resultat. De ledsagende Billeder tillader enhver Læser selv at 

 foretage en nærmere Sammenligning. 



Lighederne er saa paafaldende, at de endog kan findes i Ret- 

 ningen af Sømmene mellem de enkelte Knogler. Da Maxillare 

 er saa svagt udviklet hos Hønsefuglene, har jeg vedføjet forreste 

 Del af et Ællingekranium (Fig. 190, G) til Sammenligning. Heraf 

 vil det ses, at selv den Maade, hvorpaa Pm lægger sig op mel- 

 lem N og Mx er ganske den samme hos Fuglen og Parasuchie- 

 ren; og ved at sammenholde Fig. 190, C med E, vil man lægge 

 Mærke til, at Jugales Forbindelsessømme med Mx og Qj for- 

 løber ganske ens hos begge. Endog Hullet i Underkæben kan 

 genfindes hos Fuglen, ligesaa det lille Mellemisseben lp (Fig. 

 193, B og C, 194, H). 



