104 



saurus Speneri lor at man kan se alle de oprindelige Elementer 

 i Krybdyrhaanden. Naar vi desuden tager et Par Forlemmer af 

 Forbærere til Hjælp, kan vi uden Vanskelighed forestille os de 

 Stadier, som Forlemmets Omdannelse har gennemløbet for at 

 naa fra den primitive Parasuchiers Forlem til Oldfuglens og der- 

 fra til Nutidsfuglenes. Første P'inger hos Ornithosiichiis viser ikke 

 den massive Udvikling som hos Kæmpeøglerne, og det er mest 

 sandsynligt, at den ogsaa har bevaret sin Oprindelighed hos Mel- 

 lemformerne paa Vejen mod Oldfuglen. Men anden Finger er 

 rimeligvis tidligt bleven den længste ligesom hos Oldfuglen; anden 

 Finger var jo hos Scleromochliis den længste. 



For at give en Forestilling om Baglemmets Omformning har 

 jeg i Fig. 199 ligeledes maattet udfylde de manglende Mellemled 

 med Fosterstadier og en Forbærers Baglem. Enhver vil derigen- 

 nem med Lethed kunne tænke sig, hvorledes Parasuchierens Fod 

 har kunnet blive til Fuglens, saa en nærmere Forklaring synes 

 overflødig. Efter Broom bestaar Euparkerias Fodrod (tarsas) 

 af to kropnære (proksimale) Elementer, altsaa ligesom vi ser det 

 hos Fuglefostret (Fig. 199, B), og sandsynligvis fire kropfjærne 

 (distale). Hvorledes de første slutter sig sammen med Skinne- 

 benet (tihia) og danner Tibiotarsen, og de sidste med Mellem- 

 foden (metatarsus) under Dannelsen af en Tarsometatarsus, er 

 tidligere tilstrækkeligt forklaret. Det er værd at lægge Mærke 

 til, at tredje Mellemfodsben og tredje Taa hos Euparkeria er 

 længst, hvilket betyder, at Fodens Dele allerede har begyndt at 

 ordne sig om Midtlinjen , ligesom Gangfoden hos Kæmpeøgler 

 og Fugle. Hos Krybdyr i Almindelighed er jo ellers fjerde Taa 

 den længste (Fig. 70 og 131). Det er rimeligt at antage, at Para- 

 suchierens Fod for at blive til Fuglens maa have gennemløbet 

 lignende, men naturligvis ikke de samme. Former som de to- 

 benede Forbæreres. I Fig. 199, H-K vil man kunne sammenligne 

 nederste Ende af Tibiotarsen hos Krybdyr og Fugl og i L-M 

 nederste Ende af Mellemfoden. 



Disse Parasuchiere var skælklædte. Alle de fundne Skæl hos 

 Euparkeria er dobbelt saa lange som brede og har deres Længde- 

 akse liggende forfra bagtil. 



Fig. 198. Nogle Eksempler paa Forlemmets Omdannelse. A Prolorosaiiriis Spe- 

 neri, en Øgle (Rhynchocephalia) fra ovre Perm efter H. v. Mej'er; B Ornitho- 

 siichiis Woodwardi fra Trias efter R. Broom og F. v. Huene; C Forbæreren 

 Anchisaiirns coliiriis fra Trias efter Marsh; D Foster af Tærnen Sterna Wil- 



