116 



nu kan sige, at alle vore Fordringer til en Fugleane oi)fyldes 

 af Ornithosiichiis og Eiiparkeria, saa er det dermed naturligvis 

 ikke givet, at just en af disse virkelig har været en saadan. Det 

 vilde jo være et næsten altfor mærkeligt Lykketræf, om netop 

 Fuglenes Stamfader var bleven bevaret blandt alle de mange 

 Tusind Krybdyrarter, som har levet i Triastiden. For at opnaa 

 fuld Sikkerhed i saa Henseende maatte der ogsaa blandt jord- 

 fundne Krybdyr kunne paapeges nogle Mellemled, der viste os 

 Vejen mod Oldfuglen. Saadanne kendes imidlertid ikke. 



Men selv om nu hverken Ornithosiichiis eller Euparkeria har 

 været Fugleane, saa er Fuglene uden Tvivl udgaaet fra en Art, 

 der har staaet disse to Fugleøgler meget nær. Praktisk set kan 

 vi derfor godt benytte en af disse eller en Mellemproportional 

 imellem dem som Udgangspunkt for vor Søgen efter denne 

 Før fugl. 



For at give Læseren en lettere Forstaaelse af den Fremgangs- 

 maade, der i det følgende skal forsøges, vil det være hensigts- 

 mæssigt først at forklare, hvorledes jeg selv kom ind paa disse 

 nye Veje, som ikke tidligere har været betraadt af nogen. 



Da jeg i første Afsnit paaviste, at Hesperornis regaUs ifølge 

 hele sin Bygning maatte betragtes som en Lom, kendte jeg ikke 

 noget til en Afhandling, som Professor D'Arcy W. Thompson 

 i Dundee havde skrevet om det samme Æmne. Efterat Dr. 

 R. W. S hu fe Id t havde gjort denne Forsker opmærksom paa 

 min Behandling af Spørgsmaalet, var han saa venlig at sende 

 mig sin Afhandling, af hvilken det fremgaar, at han er kom- 

 men til det samme Resultat med Hensyn til Kridtlommen, som 

 jeg, men ad væsentlig andre Veje. 1 denne Anledning kom jeg 

 i Brev veksel med Professor D'Arcy W. Thompson, og i Ja- 

 nuar 1915 skrev han bl. a. følgende til mig: 



»You are interested in the niorphological comparison of one 

 bone or organ with another. 1 send you some very rough sketches 

 to show you how 1 approach this general problem. The differ- 

 ences between one animal and another are not so complicated 

 as people think; they are generally very simple examples of 

 uniform »deformation«. And the nature of that »deformation« 

 is represented in the »co-ordinate« network of my little diagrams. 

 One does not need to draw in full the skull or other parts of a 

 large series of animals. If you draw one of them only, and 

 draw the empty networks which correspond to the others, then 



