134 



Det synes mig lidet sandsynligt, at Førfuglen skulde have 

 faaet et vingeagtigt Forlem ved at vifte med Armene under Lø- 

 bet, thi tobenede Løbere og Springere holder netop Forlemmerne 

 helt ind til Kroppen ; særlig godt ses dette hos de forskellige 

 Arter af Springmus. De i Fig. 70-71 afbildede løbende Øgler 

 trykker ganske vist ikke Arjiiene ind til Kroppen, men de vif- 

 ter aabenbart heller ikke med dem. Nopcsa bemærker hertil (i 

 et Brev), at disse Øglers Skelet heller ikke er pneumatisk, me- 

 dens Førfuglens Basken med Forlemmerne kan være betinget 

 af dens Luftsække og luftfyldte Knogler. Dette vil naturligvis 

 aldrig kunne opklares, men man kunde med lige saa megen 

 Ret bytte Aarsag og Virkning om og sige, at Vingeflugten havde 

 fremkaldt Luftsækkene. Aneøglerne og mange Kæmpeøgler havde 

 hule Knogler, men om de var luftfyldte, véd man ikke. Naar 

 derimod Flyveøglernes tynde og iiule Knogler fremviser Aab- 

 ninger, der i Form og Stilling er ganske som Fuglenes, saa er 

 man berettiget til at slutte, at disse Knogler var luftfyldte. 



Nopcsa forholder sig ganske afvisende overfor den Tanke, 

 at Fuglene skulde kunne være opstaaede fra Faldskærmsdyr, 

 idet han siger, at en mekanisk virksom Svingfjer aldrig vilde 

 kunne vokse ud fra Randen af en Faldhud (patagiiim), fordi 

 den her vilde mangle et sikkert Fæste. Dette turde være selv- 

 indlysende, og saa vidt mig bekendt har heller ingen udtalt en 

 saadan Formodning, men til Faldskærmsdyr kan ikke alene 

 henregnes Dyr med en Faldhud; de kunde ogsaa være udru- 

 stede med en Faldskærm af fjerlignende Skæl, der endnu var 

 langt fra Fuglevingen. Og netop et saadant Faldskærmsdyr har 

 efter min Mening Førfuglen været. 



I Slutningen af andet Afsnit blev det paavist, at der hos Nu- 

 tidsfugle kan findes en Hudfordobling baade mellem Over- og 

 Underarm og mellem Krop og Overarm (Fig. 109). Jeg tænker 

 mig, at dette er noget oprindeligt, men at der aldrig i Fugle- 

 stammen har været nogen Faldhud udgaaende fra Underarmens 

 Bagside. Paa dette Sted er det, at mere og mere langstrakte 

 Skæl har dannet en Faldskærmsflade, og disse er ved af Luft- 

 sliddet at opflosses i Kanterne efterhaanden bleven fjerlignende. 

 I Fig. 213 S har jeg forsøgt at tegne saadanne Skæl; de er blot 

 en videre Udvikling af Skællene i Fig. 203 S. Omformningen 

 synes ogsaa at være i god Overensstemmelse med den Overgang 

 fra Skæl til Fjer, som vi hørte om i Slutningen af fjerde Afsnit. 



