167 



ordentlig sky ved redet og flyver av dette paa flere km. s avstand, 

 naar nogen nærmer sig; undertiden forsvinder den saa helt for 

 flere timer senere atter pludselig at vise sig, lydløst svævende 

 over forstyrrerens hoved, og derpaa igjen forsvinde. Den an- 

 falder aldrig ved reden, om den forstyrres, og er ubetinget den 

 fugl, hvis rede er vanskeligst at finde. Egantallet er 2, i sene 

 (maaske omlagte) kuld blot et eg; i farve varierer de ligesom de 

 øvrige Stercorarius-aiteis eg overordentlig, og blant de 9 kuld eg, 

 som jeg tog ved Matotschkin-schar sommeren 1903, fandtes ikke 

 2 kuld, der ligned hinanden. Bundfarven var porcelænsgul — 

 gulbrun — brun — katTebrun — grønlig — olivengrøn. Kuldene, hvis 

 maal og vægt er taget av hr. Cand. J. Thome, Frederiksstad, er 

 følgende : 



I 2 antagehg omlagte kuld, som indeholdt blot et enkelt 

 eg, blev dette lagt henholdsvis 12 og 14 Juli. 



Som bekjendt forekommer ogsaa sortfarvede individer blandt 

 denne art, og disse var meget hyppige paa Novaja Semlja. I et til- 

 fælde, 2 Juli 1903, tilhørte saavel cf som ^ i samme par denne form. 



Hos 11 udvoksne exemplarer var totallængden = 517 — 530 mm. 



29. STORMFUGL, HAYHEST (Procellaria glacialis) Lin. 1766 

 — synes blot tilfældig at forekomme ved Matotschkin, hvor 2 

 individer, begge ung-c^^J^, blev skudt 13 September 1902. 



30. ISLOM, POLAR-IMBER (Urinator adamsij Grey 1859 — 

 forekommer blot tilfældig. Ved Bjelusje-Guba blev saaledes et 

 individ skudt c. 1 Juli 1903 og bragt mig av Samojeder. 



31. RØDSTRUBET LOM, HEI-LOM (Urinator liimmej Gun- 

 nerus 1761 — forekommer faatallig og idethele sparsomt ved 

 Matotschkin; i 1903 ankom den hid 20 Juni, og eglægningen 



