204 



ikke er nogen mærkværdighed om vinteren at se endog meget 

 store flokke af disse fugle, tror jeg dog nok, at Mængden her 

 var adskilligt over det sædvanlige. 



Den omtalte egn er beliggende ca. 7 km nord for Lofvestad 

 St. paa Eslof — Ystad jernbanen og hører under godset Christinehof. 

 Der er her udstrakte bøgeskove, der som andre steder i sommeren 

 1915 bar ganske ualmindelig megen frugt. Det er muligvis denne 

 overflod paa føde, der har hidlokket Kvækerne til egnen. De 

 skulde allerede være ankommet i midten af november og har 

 da haft fast stade paa samme sted hele tiden, til jeg havde lej- 

 lighed til at se dem. Jeg havde nok, inden jeg kom derover, 

 hørt rygter om deres mængde, og jeg skal indrømme, at jeg 

 dengang ansaa dem for noget overdrevne; men selvsyn over- 

 beviste mig om rigtigheden. 



Om dagen saa jeg ikke fuglene; kun nu og da kunde man 

 høre en ganske enkelt. I den nærmeste omegn af skovrider- 

 gaarden, hvor jeg boede, saas ingen. 



I den første tid havde de nok været tæt ved i den nærlig- 

 gende store park; men da de fik raseret den for bog, trak de 

 længere bort. Derimod fortalte en skovfoged, at ca. 7 — 10 km 

 vestpaa opholdt de sig i bøgeskovene. — Men naar det begyndte 

 at mørkne ca. kl. 4 om eftermiddagen begyndte fuglene at komme 

 trækkende fra vest-nordvest og ned til deres natkvarter i en 

 granlund noget øst for skovridergaarden. I de dage, jeg opholdt 

 mig paa stedet, saa jeg dem hver eftermiddag, naar de kom. 

 De kom saa i store tæt paa hinanden følgende flokke. Ganske 

 lavt kom de flyvende, overordentlig hurtigt, den ene flok efter 

 den anden fra skovkanten hen over et aabent stykke mark eller 

 lige over taget paa gaarden. Jeg stod flere gange med uhret i 

 haanden for at se, hvor længe »forbitrækket« tog; en dag be- 

 gyndte det præcis kl. 4, og kl. 4"^ trak endnu de sidste flokke. 

 Jeg vil ikke indlade mig paa at komme med omtrentlige tal- 

 angivelser, de vilde være aldeles grebne ud af luften. Kun saa 

 meget om deres antal, at jeg selv havde indtryk af, at tallet 

 paa dem var mere end millioner, om man overhovedet kan 

 have noget begreb, naar det drejer sig om saadanne mængder. 



Naar de saadan kom jagende forbi, altid paa samme tid og 

 altid ad de samme veje, var der sjældent et eneste øjeblik, hvor 

 man ikke enten saa dem sværme forbi eller hørte flokkene 

 komme susende. 



