241 



Sandorme og grøn, græsagiig Bevoksning, og i den halvopiøsie 

 Klæg Myriader af Smaadyr og henraadnende Plantedele. De en- 

 kelte Strækninger varierer lidt i Karakter, saaledes er Søjorden 

 oversaaet med Tdng og Muslingebanker, men iøvrigt bar, hvor- 

 imod Veserne og de øvrige Strækninger Syd derfor er jævne, 

 grønbevoksede Klægflader. De forskellige Arter Fugle søger hver 

 sine Steder, saaledes huser Vestkysten væsentligst Maager og 

 Strandskader, og udenfor Revlerne særlig i det nordvestlige Hjørne 

 holder Dykænderne til. Disse søger i det Hele deres Næring lige 

 ved Kanten af de afdækkede Flader. Regnspoven holder særlig 

 til paa Søjorden og Sandene mod Nord. Gæs og Pibeænder paa 

 Veserne, medens de fleste andre Ænder særlig holder til inde i 

 Albuen. Her er dog ogsaa mange Vadefugle, Strandhjejler og 

 Klirer, men Strandhjejler findes langs hele Østkysten i stort Tal. 

 De mindre Vadere, Ryler og Selning, findes særligt paa de store 

 Flader mod Nord, Præstekraverne nok lidt sydligere paa den egent- 

 lige Standbred mod Vest. Rødbenet holder til foruden i Albuen 

 og Engene indenfor Veserne paa Engene (Grønningen) mod Nord. 

 Det var i Hovedtrækkene selve Kysten og dens Gæster. Grøn- 

 ningen, der er en flad Eng gennemskaaret af mange Render, der 

 tømmes og fyldes med Tidevandet, kiler sig mod Vest ind imel- 

 lem de to Klitrækker og danner paa Strækningen ned til lidt 

 Syd for Hotellerne det saakaldte Bekkasinterræn, hvor smaa rør- 

 bevoksede Vandhuller veksler med moseagtige Lavninger, der 

 højst er en Snes Meter brede, men saa til Gengæld har det i 

 Længden, hvor de kun med enkelte Afbrydelser gaar den hele 

 Strækning igennem. Her var det Bekkasinerne og Sumphorn- 

 uglen holdt til. Længere mod Syd er der flere Smaasøer imellem 

 Moserne, og her søger Krik-, Stok- og Pibeænderne ind. Selve 

 Klitrækken, der snart er bevokset med Marehalm, enkelte Steder 

 med Lyng, huser Agerhøns, Engpiber, Rørspurv og Lærker og 

 saa de større Rovfugle, der i hvert Fald har dem som Stand- 

 kvarter. Paa Fladstranden mod Vest ligger Tangbræmmer af 

 forskellige Aldre betegnende de forskellige Flodmaal, og i de 

 ældste af disser piller Snespurv og Bjerglærken, medens Maager, 

 Strandskader og Krager bortsnapper, hvad Vandet bringer, før 

 det endnu er aflejret. 



1 Klitrækken umiddelbart Vest for Nordby var dels nyanlagt 

 Plantage, dels Smaalodder indhegnede som Haver med Buskads 

 Og tildels drevet som Haver; her var det særligt, at Finkerne 



17 



