Terrasser og gamle strandlinjer. 43 
betydning, — i ethvert tilfælde indtil der maatte foreligge 
de nødvendige forudsætninger for herom i det hele at kunne 
fælde en sikrere dom. 
Jeg har tidligere paa et andet sted fremlagt som det 
synes afgjørende vidnesbyrd for at landgrunden over det 
nordlige Norge gjennem de laveste 10 å 12 m. maa have 
steget langsomt og jevnt i forhold til havfladen. Denne 
slutning kan yderligere støttes ved senere aflæsninger. 
Der er saaledes ovenfor under beskrivelsen af terrasse- 
dannelserne ved Malangsejdet paavist at der i de lavere par- 
tier af det fra den nuværende strandbred fremspringende 
stødtrin sees flere tæt paa hinanden følgende horisontale lin- 
jer eller render, — utvivlsomme merker efter tidligere hav- 
standslinjer. Lignende forholde vil ogsaa være at aflæse paa 
andre punkter efter disse strøg. Saaledes saaes under for- 
bisejling langs den vestlige side af Malangen noget nordenfor 
indbøjningen til Rogsfjord et stort antal tæt paa hinanden 
følgende horisontalt løbende linjer at spænde sig frem fra 
strandbredden opover til en forholdsvis ret anseelig højde. 
Disse aflæsninger i forbindelse med det tidligere omhandlede 
forhold over Skatøren paa Tromsø,*) ligesom ogsaa forekom- 
sten af skjælbanker, der paa forskjellige steder i fuld sam- 
menhæng stige op fra det nuværende strandbelte indtil en 
højde af 10 å 12 m. over det nuværende strandbelte, vidner 
paa det bestemteste for at den nysnævnte jevne og langsom- 
me stigning ikke er at henføre til en eller anden enkelt 
lokalitet. men at den gjælder for store omraader inden det 
nordlige Norge. 
I linjesystemet over Sandvik er der endvidere under de- 
tailbeskrivelsen paavist, hvorledes stødtrinet mellem første og 
*) „Continentalmassers langsomme seculære hævning eller sænkning*, 
Tr. Museums Aarshefter I. 
