Lepidopterologiske bidrag. 57 
det gamle havnivaa og danner underlaget for det meste dyr- 
kede og dyrkbare jordsmon. Underst ligger mægtige lerlag, 
saa kommer endnu mægtigere sandmasser, der flersteds er 
aldeles blottede for vegetation og danner fuldstændige flyve- 
sandsfelter; som oftest er dog sandsletterne bevoksede med 
kort tyndt græs, og dyrket bærer de vakker eng og ager 
(meget rug); skoven er saalangt nede i dalen ikke storvækst 
og bestaar hovedsagelig af birk og or. Paa kryds og tvers 
er terrasserne furede af dybe kløfter, hvorved fremkommer 
mægtige brinker af indtil 100’ lodr. høide, der jevnlig for- 
andrer form ved udras af sandmasserne og udgliden af den 
underliggende lere. I bunden af kløfterne findes som oftest 
et bækkeleie, langs hvilket vegetationen er meget frodig, 
sandbrinkerne bærer hist og her større samlinger af vakker 
asp, der mærkelig formaar at fæste sig i den løse sand. 
Selve hovedvasdraget flyder i mange bugter og har i mands- 
minde betydelig forandret leie, ligesom det i flomtiden sta- 
dig raserer sine bredder; de lavere liggende gaarde, hvori- 
blandt præstegaarden, har været alvorlig truede under stor 
flom. Ovenfor Moldjord og ovenfor den øverste terrasse 
besøgtes 17de Juli nogle 100 fod opover foden af bjergskraa- 
ningen, hvor skoven er ganske vakker og høiere op iblandes 
med furu. Vegetationen var her mærkværdig frodig, navnlig 
langs bækkeløbene; underskoven var næsten ugjennemtræn- 
gelig og hindrede fangsten adskillig. Den vakre ,Stormhat* 
(Aconitum septentrionale) prangede med mandshøie blomster- 
toppe og hilsede mig som en gammel bekjendt fra fjeldda- 
lene søndenfjelds. Her fløi en fast utrolig masse sommer- 
fugle i et stort antal arter og i en arktisk mangfoldighed 
af individer; i det heletaget har jeg i Bejern og (tildels 
Grøtø) seet saadanne mængder af sommerfugle, som endnu 
aldrig har mødt mig her nord og neppe nogetsteds i det 
sydlige Norge. Desværre var en stor del af de indsamlede 
specimina meget afflgine, og da sommeren neppe har været 
5 
