Terrasser og gamle strandlinjer. 27 
kunne træde frem langs efter forskjellige i orografisk hense- 
ende helt udskilte landpartier. 
I en tidligere afhandling*) har forfatteren heraf troet 
strengt at burde sondre mellem de i fast berg udgravede 
strandlinjer og de af løst materiale byggede terrassedannel- 
ser, uagtet der samtidig blev fremholdt at der i flere ret- 
ninger vare bestemte tilknytningspunkter at paavise mellem 
disse to hovedklasser. De senere undersøgelser synes at 
pege hen paa en stærkere forbindelse mellem de her nævnte 
to forskjellige linjesystemer end tidligere egentlig forudsat. 
Paa sine steder viser saaledes blandt andet de lavere trin, 
der i sin helhed nærmest ere at betegne som af løst mate- 
riale byggede terrassedannelser, sig stykkevis at være ind- 
gravede i fast berg, saaledes den laveste Sandviklinje (nr. 4), 
den lavere Ansneslinje (nr. 1). Trods dette maa de dog i 
det hele og store være dannet under noget forskjelligartede 
forholde, saa en sondring i saa henseende fremdeles maa 
ansees for fuldt berettiget. 
Med hensyn til de strandlinjedannelser, der ovenfor ere 
betegnede som indgravede i fast berg, saa skal fremholdes 
at det ikke altid vil være let at afgjøre, om ogsaa forholdet 
i virkeligheden er dette. Hvor fast berg træder frem ikke 
alene i det bagenfor liggende stødtrin, men ogsaa 1 trinets 
saakaldte vejbane, er sagen naturligvis given. Det samme 
maa antagelig ogsaa være tilfældet der, hvor den brede vej- 
bane kan findes overdækket med løst materiale i regelen 
myr, men fast berg foruden i det bagenfor liggende stødtrin 
ligeledes skyder op i trinfladens udadliggende kant. Tvivl- 
sommere kan forholdet derimod synes, hvor ikke alene den 
egentlige trinflade er overdækket med anseelige myrlag men 
der ogsaa over det ytre afhæng alene er at paavise løst ma- 
teriale. Om ogsaa det faste berg stikker frem efter det fra 
trinfladens indre kant fremspringende stødtrin, kunde der 
*) Dei fast berg indgravede strandlinjer. 
