10 Karl Pettersen. 
gneis-granit og amfibolit, og sammes dagflade viser sig ofte 
i stødtrinets stejle vægge stærkt firnisserede — navnlig i sam- 
mes lavere liggende partier. 
Denne linje skyder frem i sammenhængende horisontalt 
lab paa den ens side til ud imod Thorsnes og paa den an- 
den side til over de egentlige Buvikgaarde. Et lavt ejdefar 
skyder sig ind i nordlig retning mellem Viken og Buviken og 
linjen kan følges et godt stykke opefter dette efter afhænget 
af de fra samme opskydende aasdrag. 
Fra Thorsnes nordover langs Malangen taber linjen sig 
ganske. 
3 b. Buviken. 
Et lavere trin sees her paa enkelte steder i en højde af 
59’ (18,5 m.). Et højere trin ligger efter nivellement i en 
højde af 101’ (31,7 m.) og falder saaledes sammen med Vik- 
linjen. Dennes trinflade danner en smal vejbane, hvor det 
faste berg hyppig stikker frem, ikke sjeldent gjennemsat af 
smale kløfter. I stødtrinet her skjær sig etsteds en 16 å 
18° (5 å 6 m.) lang hule. Ved sammes dagaabning, der lig- 
ger i trinfladens niveau, er hulen 8 å 10° (omkring 3 m.) 
bred. Den har en høide af 10' (3 m). Hulen skjær sig paa 
det nærmeste i lodret retning ind fra trinfladen og ligger 
efter strøgretningen af de stejltstillede lagrækker af den her 
optrædende mørke hornblendegneis. 
4. Sandvik (fig. 4). 
Her optræder 3 trin. X 
Den første trinflade ligger efter nivellement i en højde 
af 1455 me =4 A, Osama 
„ Anden — = 3,6 m == 101" == 
» tredie — = 39,4... MI 
Den laveste trinflade kan have en brede af indtil 60’ 
(19 m.), danner paa sine steder et udpræget vejplan, medens 
paa andre steder det faste berg kan stige op over trin- 
fladens egentlige niveau efter den paa figuren punkterede 
