9 Karl Pettersen. 
ringe mere sammenhængende omraade, inden hvilket tilmed 
disse dannelser træde frem i rigere udvikling end maaske 
noget andetsteds, har jeg dog troet allerede nu at burde 
fremlægge de gjorte aflæsninger. 
De strøg, hvorover saadanne mere omfattende undersø- 
gelser nu ere udstrakte, omfatter sundene og fjordene inden 
Tromsø omegn efter en længde fra syd mod nord af omkring 
7 n. mil (79 kilom.) og en lignende brede fra vest mod øst. 
Til afhandlingen er knyttet et kart, hvorpaa de forskjellige 
linjesystemer ville findes afsatte. 
Et terrassesystem dannes af et eller flere paa hinanden 
følgende trin. Hvert trin dannes af tvende mer eller mindre 
skarpt udprægede hoveddele, nemlig den mere horisontalt 
liggende flade (den saakaldte Trinflade) og den stejle afslut- 
tende endeflade (det saakaldte Stodtrin). I beskrivelsen og 
paa den medfølgende profilplade vil systemets trinflader blive 
betegnede med t,, t,, t, efter ordenen nedenfra opad og stød- 
trinene paa samme maade med 8;, 8, 8 0.8 V. Det punkt, 
hvor stødtrinet skjær den underliggende trinflade, kaldes 
stødtrinets Fodpunkt. De i fast berg indgravede trin ville 
i denne afhandling blive betegnede med navnet Strandlinjer, 
de i løst materiale derimod som Terrasser. 
Forinden man gaar ind paa en nærmere fremstilling af 
de gjorte iagttagelser, skal der først forudskikkes et par be- 
mærkninger med hensyn til de tagne højdebestemmelser. 
Disse ere fundne ved nivellement og dertil er benyttet 
Wredes nivellerspejl, der først nøjagtigen er bleven justeret. 
Maalingerne ere udførte af polyteknisk kandidat Jakob Pet- 
tersen. Nivellementet er yderligere kontrolleret ved aflæs- 
ningen af et aneroid-barometer. 
Med hensyn til de egentlige maalinger, saa ville de fejl, 
hvormed disse kunne være beheftede, i sig selv neppe være 
at tillægge nogen væsentlig betydning. Det underland, hvor- 
fra linjerne stige frem, er i regelen ganske smalt, saa der i 
