10. 
+11. 
Lepidopterologiske bidrag 85 
ler sig ikke saa væsentlig fra den i sydligere egne fore- 
kommende, at den kan betragtes som en egen race og 
som saadan tillægges noget eget varietetsnavn; gjennem- 
snitlig er de nordlige eksplr. lidt mindre og mørkere og 
bagvingernes underside noget stærkere farvet, men disse 
mærker er ingenlunde konstante. En af de sidste dage 
saa jeg et meget mørkt individ, tilsyneladende næsten 
helt brunt, men det undslap uheldigvis; saadanne mørke 
eksplr. forekommer af og til i svensk Lapland, hos os 
er den mørke form endnu ikke bemærket. Det nordlig- 
ste punkt, hvor A. aglaja er iagttaget 1 Norge, er Tron- 
denæs (nær 69° n. br.), hvor jeg fandt den talrig Aug. 
1879; endnu turde den strække sig et stykke opover ky- 
sten, dog naar den neppe langt over den 69de grad. 
Sphinges. 
Zygena exulans Hoch. 
Talrig, dog langtfra saa hyppig som følgende, navnlig 
paa de smaa aasrygge og skraaninger ud mod Vestfjor- 
den, paa engene mere enkeltvis. Ogsaa fundet alm. af 
fru Gylche. Saavel de paa Grote som ved Bodø ind- 
samlede eksplr. staar nærmere hovedformen end var. va- 
nadis, idet der blandt dem er mange med lys halskrave 
og gule fødder; den blaa farvetone er dog fremherskende 
blandt hannerne, hunnerne er oftere grønagtige. 
Z. filipendule L. v. arctica. 
Dette er en af Grøtø's interessanteste beboere, maa- 
ske den mærkeligste af dem alle og et værdifuldt tillæg 
til den arktiske fauna. Allerede i 1878 havde jeg faaet 
nogle eksplr. af fru Gylche, der meddelte, at hun havde 
fundet denne art almindelig paa Grøtø, hvorfra hun lige- 
ledes i 1879 sendte mig nogle stykker; disse var imid- 
lertid alle i mindre god forfatning, hvorfor jeg selvføl- 
gelig var meget forventningsfuld, om det skulde lykkes 
at erholde rene eksplr. til omhyggeligere granskning. 
