47 
saa vidt, er Tøningen saa stærk, at omsider ogsaa i 
deres Lejer alt Vandet tilsidst bevæger sig nedefter i 
rindende Tilstand. Der er saaledes al Grund til at an- 
tage, at den Is, som skydes ud af Isfjordene, maa led- 
sages af flere Gange saameget rindende Vand. Den paa 
- denne: Maade opstaaede Formodning om skjulte Floder 
fra Indlandet er bleven bekræftet ved direkte Iagttagelse, 
eftersom det nemlig har vist sig, at der foruden mindre 
Elve, som udspringe paa mange Steder fra Randen af 
"Isen og udaf Hulninger i samme, udstrømmer store Vand- 
masser under Isen netop paa de Steder, hvor denne 
gaaer ned i Havet, saa at man kun kan opdage dem 
derved, at Havfladen foran Iskanten er i Bevægelse som 
af meget store Kildevæld, der komme op fra Bunden. 
Disse Steder af Fjordene ere meget vanskelige og farlige 
at: komme nær, da det netop er der, hvor Isfjeldene løsne 
sig. Dog ere de blevne iagttagne i forskjellige Fjorde 
fra nærliggende Højder. Vandet er ligesom i Kog eller 
bevæget af en Malstrøm, og Sværme af Søfugle svæve 
over disse Pletter og dukke ned efter Føde i det brak- 
kede Vand. Man har ogsaa paa et Par Steder iagttaget - 
større Fordybninger i Indlandsisens Overflade i Nærheden 
af Fjorden. Disse Fordybninger fyldes til visse Tider 
med Vand, som saa atter pludselig kan forsvinde 
gjennem Kanaler, som aabne sig paa deres Bund, idet 
man saa nemlig samtidig bemærker, at Bevægelsen i 
Vandet paa Fjorden bliver stærkere, og at Strømmen 
sætter hastigere udefter. 
Der er saaledes al Grund til at formode, at den 
store Isskorpe, som skjuler Indlandets oprindelige Flod- 
lejer, i Dybden er gjennemskaaren af Kanaler, der vist- 
uok ere idelige Forandringer underkastede, men gjennem 
hvilke det rindende Vand dog tidligere eller senere 
