53 
og Genialitet, han har formaaet at anvende paa dets Be- 
-arbejdelse, er der dog enkelte Planter, hvis Udbredelse 
hans Undersøgelser ikke formaa at forklare. De Midler, 
som han har anvendt til sine Tydninger, ere saa for- 
trinlig benyttede, at man ikke kan holde den Forestil- 
ling borte, at, hvor de ikke slaa til, der maa der vjøre 
sig et Moment gjældende, som han har overseet eller ikke 
tillagt den fulde Betydning. 
En af de Planter, hvis Udbredelse ikke forklares ved 
den gjennemsnitlige Regnmængde og den «virksomme» 
Varmegrad paa dens Voksesteder, er Ædelgranen. Den 
forekommer i Pyrenæerne, Bjergene i Centralfrankrig, 
Jurabjergene, Vogeserne, Alperne, Schwarzwald, Fichtel- 
"gebirge, Bjergene om det bøhmiske Bækken, Karpaterne, 
Appeninerne samt enkelte Steder i det sydøstlige Ev- 
ropas Bjerge. Men saa lidt formaa de meteorologiske 
Sammenstillinger at forklare dens Begrændsning, at de 
Candolle har maattet henvise de foreliggende Fænomeners 
Forklaring til en eller anden Aarsag, som har ophørt at 
virke allerede for Aartusinder siden. 
De angivne Voksesteder for Ædelgranen kunne nem- 
lig kun sammelignes med Qaser i dens hele Voksezone. 
Efter de Varme- og Fugtighedsgrader, som tiltale den, 
maatte den for Exempel kunne forekomme langt nord- 
ligere end den nu findes, saasom i Danmark og England. 
At den kan trives i Danmark, derpaa kjende De Alle 
Exempler; jeg behøver kun at minde om den skjønne v. 
Langen'ske Plantage af Ædelgraner mellem Jernbane- 
stationen og Klampenborg i Jægersborg Dyrehave; i 
Klosterris-Hegn fandtes for nogle Aar siden to Kæmpe- 
—exemplarer, omgivne af den frodigste Opvækst o. s. fr. 
I England findes der ikke alene mange Exempler paa, 
” 
