58 
Den bliver mere og mere almindelig, alt som Terrænet 
stiger, uden dog aldeles. at fortrænge Ædelgranen, af 
hvilken enkelte Exemplarer kunne bemærkes hist og her 
i Rødgranskovene, som vi passere under jævn Stigning 
til Mont d'Or, det højeste Punkt, som vi naa, omtrent 
4400' over Havet. ! 
Jeg vil ikke forsøge at skildre Dem det Syn i male- 
risk Henseende, der her paa Jurabjergenes Rygning ud- 
folder sig for os: nedenunder ligger Bernerhøjsletten med 
Neufchatellersøen, Genfersøen etc., lige vis å vis Berner- 
oberland med Jungfrau, Turcha og deres Drabanter, til- 
højre Alpernes Hovedkjede med Mont Blanc og de andre 
majestætiske Toppe. Vi ville derimod straks vende vort 
Blik mod Skovvegetationen; men ogsaa denne maa vække 
vor Forundring. Da vi forlode første Plateau, forlode vi 
ogsaa Bøgen; have vi paa Vejen gjennem Granskovene 
truffet en enkelt Bøg, saa har det været et særdeles 
Træf; thi der findes i Virkeligheden yderst faa. Her 
paa Jurabjergenes Rygning er saavel Ædelgran som Rød- 
gran forsvundne, og, nåar man undtager nogle Rønne 
og Bjergløn, er Bøgen det eneste her almindelig fore- 
kommende Træ. Vel er den forkrøblet og buskagtig, 
men man overbeviser sig snart om, at Grundene hertil 
hovedsagelig ere den rasende Blæst, der hersker i disse 
Højder, og Alpekvægets Bid, der ligesom holder Træet 
under Saksen. Hvor Bøgen nemlig hist og her staaer 
beskyttet mod Vind og Kreaturer, der skyder den for- 
holdsvis ret kraftig op. Men det er ikke alene paa 
Toppen, at Bøgen hersker. Under os, ned mod Schweiz, 
findes en stejl, 600 Fod dyb Bjergskraaning, der er al- F- 
deles bevokset med en smuk og rank ung Bøgeskov, som 
strækker sig lige ned til Bunden af Dalen Valorbes. 
ANE DEER 
