61 
Forstmanden i Aarhundreder havde tilstræbt denne Ord- 
ning; og dog har han ikke den fjerneste Andel deri. 
Men hvad kan da være Aarsagen hertil?  Jordbuuden 
kan det neppe være, thi den er overalt den samme med 
faa Modifikationer og egner sig fortrinlig baade for 
Bøgen, Egen, Ædelgranen og Rødgranen. Kun paa Fyr- 
rens Voksested frembyder Jordbunden Ejendommeligheder, 
som maa antages at have udøvet en afgjørende Indflydelse 
paa den Vegetation, som her findes, og vi skulle derfor 
lade denne Moræneskov være ude af vore følgende Be- 
tragtninger.  Saalidt som Jordbunden synes at gjemme 
Aarsagen til Fænomerne ved de øvrige Træers Fordeling, 
ligesaalidt synes det at være Højden.  Bøgen forekommer 
jo f. Ex. baade ved Foden og paa Toppen af Jurakjeden, 
” men mangler i hele det mellemste Bælte; kun nogle faa 
hundrede Fod fra Bjergrygningen kan der være Tale om, 
at Højden udelukker Egen og Ædelgranen, thi der 
findes endnu her enkelte Exemplarer af disse Træer. 
Maaske kan Regnmænden være Grunden? Ja det kunde 
vel enkelte Steder synes saa, men det slaaer dog ikke til 
overalt, thi paa det andet Plateau, hvor Ædelgran og Eg 
veksle, og paa Toppen, hvor Rødgranens og Bøgens Di- 
strikter grændse til hinanden, ere Overgangene saa bratte, 
at man ikke kan tænke sig, hvorledes Regnen kan falde 
efter saa bestemte Linier. 
Har man derimod foretaget den hele Udflugt med 
Kompasset i Haanden, og har man fæstet sin Opmærk- 
somhed paa Forandringerne i Terrænet, saa ledes man 
til den Slutning, at overalt, hvor Vestenvinden kan blæse, 
hersker der een Træsort, og hvor Østenvinden blæser, 
hersker der en anden. Østenvindene føre tør Luft med sig, 
Vestenvindene fugtig. Hvor Vestenvindenes Indgriben er 
