25 
af fine Kiselnaale; det er altsaa en Kiselsvamp vi have 
for os. Ved denne Leilighed blottes den fine Stilks indre 
Skelet, og dette viser sig at være dannet af lange, svagt 
spiralvredne Kiselnaale; i det første Øjeblik kan det synes, 
som om den var bygget ganske paa samme Maade som 
»Glassnoren«.eller »Aksen« hos den japanske eller por- 
tugisiske »Glaskoral«, men ved nærmere Undersøgelse vil 
det vise sig, at Kiselnaalene hos den nordiske Art ere 
forholdsvis meget kortere, højst ”/13 af Stilkens hele 
Længde. Denne Forskjel ville vi dog ikke tillægge alt- 
for stor Betydning; den kan i alt Fald udjevnes enten ved 
at tænke sig Traadene i Glaskorallens. »Akse« delte 
(paa tvers) i flere eller ved at lade Naalene i den nor- 
diske Art vokse sammen efter Længden. Denne »Akse« 
eller »Kiselsnor«, som vi godt kunne kalde den, for- 
længer. sig halvt: op i Svampehovedet og tjener der til 
Støtte for de Grupper eller Knipper af fine Kiselnaale, 
som fra den udstraale til alle Sider i den bløde Svampe- 
masse og give denne Fasthed og Styrke; der er over- 
hovedet her den samme organiske Sammenhæng mellem 
»Aksen« og de fra den udstraalende Naaleknipper som 
hos de ægte Hyalonemer”). 
Sagen er nu forsaavidt moden til at optages til 
Doms, og Dommen vil enhver kunne fælde. I Hoved- 
sagen har Lovén havt Ret, og ham tilkommer derfor 
—= Æreskrandsen. Dog er der vistnok god Grund til ikke at 
stille disse smaa stilkede Køllesvampe i samme Slægt 
som de ægte Hyalonemer, ja de komme maaske endog- 
saa temmelig langt fra disse i Svampesystemet. Heller ikke 
”) Derimod ligner den norske Køllesvamp ikke Hyalonema-Svampen 
(»Carterien«) i mikroskopisk Bygning; den har i alt Fald ikke den 
Rigdom paa interessante Former af Kiselnaale, som udmærker 
den japanske og lusitaniske Hyalonema. 
