id 
sammenlignes med hos andre Svampe, vil først senere 
gaa op for os. 
Hvor forskjellige disse to Opfattelser (Grays og 
Schultzes) end ere, er der dog noget, hvori de ligne 
hinanden, en Ting, som de have tilfælles. De løse begge 
Spørgsmaalet ved at dele Stridens Æble i to Organismer, 
som, skjøndt tilhørende forskjellige Dyreklasser og altsaa 
forsaavidt uafhængige af hinanden, stadig skulle led- 
sage hinanden og ikke synes at kunne undvære hinanden, 
nemlig en Svamp og en Koral. De ere kun uenige 
om, hvor Grændsen skal drages imellem dem, og tildels, 
om det er Svampen, der boer tilhuse hos Korallen, eller 
omvendt; og da baade Svampe og Koraller have en vis 
Tilbøjelighed til at overvokse de forskjelligste Gjenstande 
paa Havbunden, er det i begge Tilfælde let at finde 
Analogier at paaberaabe sig. Men simplere vilde det 
unægtelig være, om det hele kunde tydes som een Or- 
oganisme. Nødvendigt er det ikke; vi kjende Exempler 
nok paa, at to forskjelligartede Organismer følges trofast 
gjennem Livet, uden at den ene ligefrem lever af den 
anden, er Snyltegjæst paa eller i den. Jeg kan her — 
foruden om de ovenfor nævnte svampeboende Læder- 
koraller — minde om Eremitkrebsene og Akti- 
nierne”) eller om de forskjellige Slægter af Langhalse 
seer Læderkorallen forlænge sig ganske. naturlig hen over hine 
Snore, som den vilde have gjort det henover enhver anden frem- 
med Ting; thi det -viser jo noksom, at »Kiselaksen« og disse 
Snore forholde sig påa samme Maade til Læderkorallen, d. v. s. 
ere Legemer, som i Grunden ere den fremmede, mén sem den 
benytter til at fæste sig paa. Tillige faaer man af saadanne 
Exemplarer den Overbevisning, at Læderkorallen her ikke ved Kunst 
kan være anbragt paa Kiselsnoren. 
”) Saaledes lever Adamsia palliata paa de af Pagurus Prideauxi be- 
boede Sneglehuse i Middelhavet; en anden Aktinie og en anden 
Fjerde Række. III. 2 
