62 
størst og dermed den atmosfæriske Fugtighed og Ned- ” 
slaget rigeligt, der hersker Ædelgranen; hvor disse Vin-- i 
des Virkninger blive lidt svagere, der træde Rødgranen 
og Egen frem, og hvor Østenvindene - have Overhaand, 
der er Bøgen i uovervindelig Besiddelse af Terrænet. 
Man kunde saaledes tro, at Vestenvindene dræbe Bøgen 
og Østenvindene Ædelgranen; men dette er dog ingen- 
lunde Tilfældet. Paa Bjergryggen, hvor begge Slags Vinde 
have temmelig lige Kraft, hersker nemlig Bøgen, og 
desuden finde vi enkelte Exemplarer af alle Træsorter 
overalt; ofte staaer saaledes en pragtfuld Bøg eller Eg 
midt i en udstrakt Skov af Ædelgran, og hist og her kunne 
vi finde et enkelt Exemplar af denne sidste mellem 
Bøgene. Skjøndt saaledes de meteoriske Kræfter ikke 
formaa alene at frembringe Grændserne mellem de for- 
skjellige Træer, saa udøve de dog utvivlsomt nogen Ind- 
flydelse, men den er mere indirekte. Der synes nemlig 
ingen anden Slutning tilbage, end at det er selve Træ- 
arterne, der begrændse hverandre, alt eftersom deres Na- 
tur tillader dem at drage større eller ringere Nytte af 
Stedets klimatiske Ejendommelighed. Fordelingen af 
Træerne er Resultatet af en Kamp imellem dem, en Kamp 
i hvilken den har sejret, som bedst har været skikket til | 
at benytte alle de forhaandenværende Betingelser for Exi- 
stensen.  Bøgen har en allieret i Østenvinden, Ædel- 
granen i Vestenvinden, og saa lige have disse to Træ- 
arter været istand til at benytte de øvrige Naturforhold 
paa Stedet, at det næsten udelukkende blive disse Ali- 
ancer, der bringe Sejr. Men — vi gjentage det — det 
er Bøgen, der med sin allierede i Ryggen udrydder Ædel- 
granen og omvendt, ikke derimod Østenvinden, der udryd- 
der den, saalidt som Vestenvinden udrydder Bøgen. 
