13 
Skov Frø af en Træart, der kan nøjes med mindre Luft 
og Lys, fordi dens Bladflade er større og arbejder længere 
"Tid, som Tilfældet f. Ex. er med den stedsegrønne Ædel- 
gran, saa kan den trives under Lærkerne, den vokser op 
og besejrer den tidligere Ejer af Jorden, fordi, naar 
iøvrigt alle andre Naturforhold tiltale begge Træer lige 
meget, det faaer Overvægten, som forstaaer at benytte 
Lyset bedst. Paa denne Maade have forskjellige Træ- 
arter, blandt hvilke Ædelgranen befinder sig, trængt 
Lærken. tilbage til de Regioner, fra hvilke de selv ere 
udelukkede af andre Grunde, som til Højalperne, hvor 
'et klart og intensivt Lys og let Luft tilsteder dens Blade 
en overordenlig kraftig Virksomhed. Naar man imidlertid 
formaaer at holde dens Medbejlere borte, kan den, som 
De vide, ogsaa trives fortræffelig i Lavlandene, og selv i 
Danmark findes smukke Lærkeskove, naturligvis kun frem- 
:komne og holdte vedlige, fordi Lærken her har den 
mægtigste af alle organiske Væsener til allieret, Mennesket, 
Kampen mellem Ædelgranen og Lærken er ganske 
tilsvarende til den, der er foregaaet i Danmark mellem 
Bøgen og Egen, og som vil være Dem bekjendt fra vor 
udmærkede, for tidligt afdøde Landsmand Vaupell's 
Afhandling om Bøgens Indvandring i Danmark og fra 
hans Foredrag over dette og lignende Emner her i denne 
Sal. Nogle tyske Forfattere, navnlig G. Heyer, have 
udviklet disse Undersøgelser videre, og man har opstillet 
en Rækkefølge mellem de evropæiske Skovtræer efter 
deres Evne til at give og taale Skygge eller, som man 
vistnok rettere kunde udtrykke det, til at benytte Lyset. 
Denne Rækkefølge er for de Træarters Vedkommende, 
som vi have omtalt i disse Timer, følgende: Ædelgran, 
Rødgran, Bøg, Eg, Lærk. Ædelgranen er saaledes af 
