759 
i Striden med Rivalen. Vi have endvideré seet Natur= 
forholdene forandres paa en saadan Maade, at de særlig 
maatte styrke den ene af Medbejlerne, der som Følge 
heraf vandt Sejr. Vi have endelig i Jurabjergene iagt- 
taget en saadan Fordeling af Træarterne, at vi maatte 
tyde den som Resultatet af sejrrig overstandne Kampe. 
Man kunde herefter fristes til den Anskuelse, at, naar 
Kampen var udkæmpet som i Jurabjergene, saa var Freden 
indtraadt, og den sejrende Slægt i uomtvistet Besiddelse 
af Terrænet, men dette er langtfra Tilfældet. Arten søger 
nemlig idelig at udvide Grændserne for den Plads, påa 
hvilken den vokser. Aarlig drage tusinder af Nybyggere 
i Form af Plantefrø ud fra den mødrene Jordbund for at 
forsøge Kampen paa fremmed Territorium. Bukke de 
hurtig under, saa mærker man ikke engang disse Ud=- 
vandringer, og bestaa de i Kampen, saa er det Tegn til, 
at der er foregaaet en eller anden Forandring i Livs- 
betingelserne, der bevirker, at Nybyggerne kunne hævde 
deres Plads: Kampen bliver herved staaende, eller ere 
Forandringerne større, saa skifte Vegetationerne, og en 
ny Årt fortrænger den gåmle. Imidlertid kan det dog 
hænde, at en Arts Udvandring fra det møoderlige Vokse- 
sted skeer saa regelmæssig, og at de Frø, der saaledes 
spille Nybyggere, stadig udvandre i saa umaadelige 
Mængder, at vi finde Spor af denne Udvandring, selv 
hvor den tilkæmpede Plads umulig kan holdes i Længden 
i Kampen med Medbejlerne, fordi der ingen Forandring 
har fundet Sted i Livsbetingelserne; med andre Ord 
medens tusinder af Nybyggere gaa til Grunde, er der 
dog en og anden, der finder en slet forsvaret Plet, hvor 
den kan holde sig i nogen Tid. — Et højst interessant 
Exempel paa en saadan stadig masseagtig Invasion, der 
vel bliver slaaet tilbage, men som dog efterlader sig 
