98 
Snegrændsen, og hvor de begrændses af blomsterrige 
Skraaninger eller- Græsmarker eller strække sig ind i 
Skovregionen og tæt hen til beboede Landsbyer, Frugt- 
haver og Kornmarker. 
Gletscherne ere saaledes ikke Isbjerge, men Is- 
strømme, som fylde Dalene; og virkelig er det intet tomt 
Ord at sammenligne Gletscherne med Strømme. En 
Gletscher forholder sig som en Strøm; den bevæger 'sig, 
idet den flyder langsomt og umærkelig, og vilde bestandig 
stige længere ned i Dalen, naar der ikke blev sat en Grændse 
for dens Fremrykken ved at den. smelter ved sin ne- 
derste Ende, I fugtig kolde Aar kan det hændes, at 
Gletscherne virkelig rykke frem i Dalene, ofte 50 Fod 
eller mere i Løbet af en Sommer, medens de omvendt i 
særdeles varme Aar kjendelig vige tilbage, det vil sige 
blive kortere. Dette finder sin Forklaring i den forskjel- 
lige Maade, hvorpaa de Kræfter forholde sig, som frem= 
bringe og ødelægge Gletscherne. Holde de hinanden i 
Ligevægt, synes Gletscheren at staa stille. Paa den 
ene Side blive Gletscherne nemlig nærede ved den Sne, 
som falder i de Firnhaves og Kjedlers Region, fra hvilke 
de udspringe, ved den stadige Fremrykken saavelsom 
ved Ismassens Sammenrykning ovenfra og nedadtil og 
tillige, men mindre betydelig, ved Snefald i de lavere Re- 
gioner. Paa den anden Side virker, skjøndt i ringere Grad, 
Fordampningen ødelæggende og -formindskende paa dem, 
i stærkere Grad derimod Smeltningen, der tiltager, jo 
længere man kommer nedad, og især indvirker paa Over- 
fladen paa Grund af den "varme Lufts Indflydelse, men 
ogsaa paa Underfladen. 
" Hvor stærk Virkningen af denne Smeltning er, be- 
vise de voldsomme Bække, som rinde hen under det 
